"Ühenduses" dr Charles Stanleyga.
Et evangeelium leviks kõikjale.
Tulin Issanda juurde 42-aastaselt.
Kui Jumal mind murdma hakkas, oli see nagu sibula koorimine.
Kõike, mida pidasin oluliseks, hakkas Jumal kihthaaval eemaldama.
Mu jumal oli raha.
Piiblis öeldakse, et Ta tõmbab meid enda juurde oma heldusega.
Selle kõige sees olles ei tundu nii,
aga tagasi vaadates näed seda.
Mu küljest tiriti kiht kihi järel.
Lõpuks mõtlesin, et olin saanud infarkti.
Saksamaalt tulnud, läksin otse haiglasse.
Kui lamad selili ja vaatad üles,
siis sa vaatad Teda.
Tol päeval otsustasin alistuda.
Ta oli mu kätte saanud.
Hakkasin Ta poole hüüdma.
Minust sai uus loodu Kristuses.
Vana oli möödunud, uus oli sündinud.
Ta andis mu elule eesmärgi, mida mul varem ei olnud.
Kõik need äritehingud pakkusid rahulolu kaheks-kolmeks päevaks,
siis tuli aga edasi minna.
Jumal näitas mulle, kuhu poole liikuda.
Miski pole enam sama.
Teenime Georgia osariigis Calhounis, pisikeses vaibalinnas.
20 aastat tagasi nägime Timiga, et seal oleks abi vaja.
Olemas oli küll väike supiköök, aga see oli halvasti korraldatud.
Sinna pidi ise kohale minema.
Mõtlesime, et kui saaksime kogudused ühise eesmärgi nimel tööle,
võiksime selle enda peale võtta, valmistada toidud ja viia abivajajatele.
Paljud neist on kodused, eakad inimesed,
kes ei saa palju väljas käia ja kes on üksikud.
Charles Stanley õpetustel on olnud mu elus tähtis koht.
Üks ta elupõhimõtteid on,
et murtus on eeldus, mis laseb Jumalal sind võimsalt kasutada.
Et sind võimsalt kasutada, peab Ta vana inimese maatasa tegema.
Selleks et Tema saaks su elus särada.
Et sinust saaks nii-öelda kanal,
kelle kaudu Jumal tegutseb, et jõuda teiste inimesteni.
On lihtsalt hämmastav, mida Jumal saab inimesega teha.
Vurad edasi nii kaua, kuni Jumal su koju kutsub. Seda aega ei tea.
Aga nagu dr Stanley ütleb, lähed edasi nii kaua, kuni enam minna ei saa.
Veel julgustavaid lugusid leiad aadressil intouch.org/stories.
Täna saates: "Tervenemisabi"
Oleme kõige jõukam rahvas, aga samas ka üks haigemaid.
Kui mõelda, siis kulutame iga aasta miljardeid meditsiiniuuringutele,
ravimitele ja kõigele muule taolisele.
Miks oleme ikka veel haiged?
Mis meie kehas toimub, et me ei saa terveks?
Kui mõelda, mida Piibel räägib inimkeha kohta
ja kuidas Jumal seda näeb...
Ja mõelda, et saadame inimese küll kosmosesse ja kuule,
aga ei suuda hoida head tervist.
Midagi on valesti.
Küsimus on,
mida ütleb Jumal inimkeha ja tervenemise kohta.
Neid kahte ei taheta liita.
"Ah, see tervendusvärk."
Jutt ei käi sellest, vaid Jumala lapseks olemisest
ja sellest, et miski teeb meie keha haigeks.
Või mõnest hingelisest probleemist, mis meid tasakaalust välja viib.
Tahan teiega Piiblist vaadata, mida Jumal ütleb.
Ja vaadata, mida Ta ütleb puhuks, kui vajame tervenemist.
Meie esimene mõte on helistada arstile, minna apteeki.
"Kui võtan seda ja toda rohtu, siis sellest piisab."
See tähendab, et mu esimene valik on inimese tehtu, mitte Jumala tehtu.
Oleme nüüd avatud ja ausad ning vaatame seda Jumala Sõna valguses.
Teeme lahti Jaakobuse kirja.
Viienda, viimase peatüki.
Jaakobus räägib meile, mida teha,
kui meil on mõni haigus.
Ta räägib 5. peatükis mitmest meile tuttavast asjast, nagu katsumustest.
Jõudnud 13. salmi, ütleb ta:
"Kui keegi teie seast kannatab kurja, siis ta palvetagu!
Kui kellelgi on hea meel, siis ta laulgu tänulaule!
Kui keegi ... on haige, siis ta kutsugu kogudusevanemad enese juurde
ja need palvetagu tema kohal teda õliga võides Issanda nimel.
Ja usupalve päästab tõbise
ja Issand tõstab ta üles, ja kui ta on pattu teinud, siis antakse talle andeks.
Tunnistage siis üksteisele patud üles
ja palvetage üksteise eest, et te saaksite terveks!
Õige inimese mõjuvõimas eestpalve saadab palju korda."
Võtame hetke, et vaadata, kust saame tervenemisabi.
Saame kaasata teisi inimesi.
Me rääkisime, et kogudus on Kristuse ihu
ja organisatsioon.
Kogudus on ka perekond.
Iga kogudus on Jumala lastest koosnev perekond.
Pereliikmed mõistavad üksteist.
Pereliikmed peaksid üksteise järele vaatama, üksteist armastama.
Nad peaksid olema üksteise jaoks olemas ja üksteist aktsepteerima.
Heal perel on palju häid omadusi. Kogudus on just selline.
Siin Jaakobuse kirjas on ette antud vorm.
Kuula tähelepanelikult.
Sest see vorm muudab kõike.
Mitte ainult haigust, hingelisi ega füüsilisi asju.
Pange tähele, mis ta ütleb.
Loeme seda korraks uuesti, et näha, mida see kätkeb.
Niisiis ta ütleb:
"Kui keegi teie seast kannatab kurja, siis ta palvetagu!
Kui kellelgi on hea meel, siis ta laulgu tänulaule!
Kui keegi teie seast on haige..." Esmalt tasub märkida,
et ta hoiab haiguse ja kannatuse teineteisest lahus.
Kuna me ei vaja üksteist ainult siis, kui oleme haiged füüsiliselt.
On palju hingeraskustes inimesi,
kelle kannatused võivad olla palju suuremad
kui füüsiliselt haigete inimeste omad.
Hingevalu ja hingelised kannatused.
Tõrjumine, vihkamine, kibedus, pahameel, andestamatus ja kõik muu.
Millegi kaotamine - kodu, oma lapse või pere.
Mis kõik.
"Kui keegi teie seast kannatab..."
Kui paluksin tõsta käe neil, kes kannatavad,
teeks seda ilmselt enamik.
Miks ma seda räägin?
Sest mida siin öeldakse, ei piirdu ainult nendega, kel on füüsiline häda.
Füüsiline haigus käib selle alla.
Hingeline haigus veel enam!
Usun, et hingeline on tihti palju hullem.
Jaakobus ütleb, et kui on keegi...
Tervis, millest on jutt,
võib seega olla nii füüsiline kui ka vaimne.
Ja siin öeldakse, et sellest lähtudes tuleb toimida nii.
Ja kutsuda abi.
Mis see täpsemalt on?
Pange tähele, mis ta ütleb.
"Kui keegi teie seast on haige, siis ta kutsugu kogudusevanemad ...
ja need palvetagu tema kohal teda õliga võides Issanda nimel."
Ta ütleb, mida tuleb teha. Me ei pea mõistatama.
Ütleb otse ja selgelt.
Vaatame neid kohti, kus ta seda teeb.
Ta räägib, mida tuleb teha.
"...siis ta kutsugu kogudusevanemad ... ja need palvetagu tema kohal..."
Kogudusevanem ei kutsu haiget.
Haige kutsub kogudusevanema.
Kui jääd haigeks ja tahad, et keegi palvetaks,
ära oota, et keegi ise selle peale tuleks.
"...ta kutsugu kogudusevanemad ...
ja need palvetagu tema kohal teda õliga võides Issanda nimel." Mis õliga?
Kas õli tervendab? Ei.
Õli ja palve koos. Tähtis on palve, mitte õli.
Kuigi õli sümboliseerib mitmes kohas Püha Vaimu ligiolu.
Ja lugu halastajast samaarlasest.
Kui ta nägi tee ääres lamavat meest, valas ta tema haavadele õli ja veini.
Neist oli abi.
Miski poleks väga aidanud, aga need aitasid.
Selles salmis juhendatakse võidma haiget õliga.
See pole mingi abrakadabra, see on sümbol.
See on märgiks, meeldetuletuseks.
"...teda õliga võides..."
Ja teha seda "Issanda nimel".
Ehk teha seda sõnakuulelikkuses Jumalale ja Ta Sõnale.
Näidates, et usaldame Püha Vaimu,
kes teeb meie ihu või hinge kallal seda tööd, mida on parasjagu vaja.
Seejärel ütleb ta:
"Ja usupalve päästab tõbise ja Issand tõstab ta üles,
ja kui ta on pattu teinud, siis antakse talle andeks." Kõige tähtsam asi.
Räägime ju praegu sellest, mis aitab terveneda.
See pole õli.
Vaid palvetamine.
Toome selle kohta mõne näite.
Ütleme, et olid kodus haige
ja tahtsid kutsuda kogudusevanemad enda eest palvetama.
Millised nad on?
Kindlasti sellised, kes usuvad, et Jumal kuuleb palveid ja vastab.
Ilmselt tahad, et nad oleksid tuttavad,
et nad tunneksid Jumala Sõna, elaksid eeskujulikult...
Jaakobus ei jäta meid selle suhtes teadmatusse.
Ta mainib kolme asja, mis on väga tähtsad.
Palve, mida palutakse haige inimese üle,
peab tuleb inimeselt, kellel on kolm omadust.
Esmalt "usupalve".
Läheme tagasi Jaakobuse 1. peatükki.
Ilmselt teavad kõik seda kohta päris hästi,
aga vaatame seda sellest hoolimata.
Jaakobus räägib siin tarkusest ja ütleb 5. salmis:
"Kui kellelgi teist jääb vajaka tarkust, siis ta palugu Jumalalt,
kes kõigile annab heldelt ega tee etteheiteid, ja talle antakse.
Aga ta palugu usus, ilma kahtlemata..."
Ei mingit kõikumist ega kahtlemist selles, kas Jumal tahab või suudab.
Ei mingit kõikumist.
Ta ütleb: "...siis ta palugu Jumalalt,
kes kõigile annab heldelt ega tee etteheiteid, ja talle antakse.
Aga ta palugu usus, ilma kahtlemata,
sest kahtleja sarnaneb tuule tõstetud ja sinna-tänna paisatud merelainega.
Selline inimene ärgu ometi arvaku, et ta midagi saab Issandalt..."
Niisiis, "usupalve".
Usupalve on palve, mis põhineb Jumala Sõnal
ja kogemusel Jumalaga.
Palve, mis saab vastuse. Usupalve.
Tervenemiseks on vaja palvet, mis voolab välja usuga täidetud elust.
Järelikult tuleb meil pidevalt täita oma mõtted Jumala Sõnaga.
Lugeda Jumala Sõna, kuulata Teda,
lasta Tal asju meelde tuletada.
Lasta Tal end proovile panna, juhtida.
Me vajame Sõna iga päev.
Tegelikult on nii, et sinu kui Jeesuse järgija produktiivsus
on otseselt seotud sellega, millised on su suhted Jumala Sõnaga.
Usupalve, mida ma palun,
peab põhinema Jumala Sõnal.
Kui ma pole Piiblit nädal-kaks lahtigi teinud...
Võid täiesti kindel olla, et kui sa Piiblit ei loe, käib su usk alla.
Mida pikemaks see aeg venib,
seda vähemaks sul usku jääb, et usaldada Teda tõsistel aegadel.
Niisiis, esimese asjana peab selline palve lähtuma usuga täidetud elust.
Siin on veel midagi.
Peale selle ütleb ta:
"...Issand tõstab ta üles, ja kui ta on pattu teinud, siis antakse talle andeks.
Tunnistage siis üksteisele patud üles ja palvetage üksteise eest..."
Seega, kui sa kellegi eest palvetad,
tuleb tegeleda ka patuga.
Kuna on otsene seos patu, haiguse ja tervenemise vahel.
Otsene seos.
Mitte et kõik haiged teeks pattu,
aga kui inimese elus on patt, siis Jumal ütleb just seda.
Ta ütleb, et kui hoiad sellest teadlikult kinni,
kui toidad enda südames ülekohut, siis Ta ei kuule sind.
Inimesed ei usu seda. Nad elavad nagu vanapagan ise.
Ja siis ütlevad, et Jumal vastab nende palvetele. Ei Ta vasta.
Ta ütleb, et kui toidad ülekohut, siis Ta ei kuule sind.
Vaadake.
Enne kui kogudusevanemad lähevad kellegi juurde palvetama,
peavad nad võtma ette omaenda patu.
Ja haige või murest murtud inimene peab samuti oma patu ette võtma.
Patt takistab Jumala õnnistustel ja Tema tahtel teoks saamast.
Ütleme, et tahan sulla sinu poole su eest palvetama. Või kuhu tahes.
Kui minu elus on patt, siis Jumal ei tervenda.
Et palve toimiks, peab see lähtuma puhtast südamest.
See lähtub südamest ja hingest,
mis on puhtas ja täis usku.
Patuga peab tegelema ka palvetatav.
Kui palun sul enda tervenemise eest palvetada, aga ise hoian kinni patust,
raiskan aega.
See pole ka palvetaja suhtes aus.
Patt on Jumala vaenlane.
See on meie elu ja suhete vaenlane.
See tuleb käsile võtta, et kõlbaksime teiste eest palvetama.
Ja Jumal igatseb meie palvetele vastata.
Ta igatseb tervendada ja aidata rasketest aegadest läbi,
olgu hingeliselt või füüsiliselt.
Aga Ta tahab, et palve tuleks puhtast südamest.
See peab voolama südamest, mis on täis usku,
ja südamest, mis on puhas.
Vaatame, mis ta veel ütleb.
"Tunnistage siis ... patud üles ja palvetage ... et te saaksite terveks!
Õige inimese mõjuvõimas eestpalve saadab palju korda."
Kes on õige inimene?
See on inimene, kes on päästetud,
end Kristusele andnud.
Ja kes elab...
Kes elab sõnakuulelikult. Mitte täiuslikult.
Sõnakuulelikult.
Ta igatsus on elada Jumalale sõnakuulelikult.
Ta igatsus on käia Jumala tahtes.
Ja ta igatsus käia Jumala tahtes on lahutamatu osa ta mõtteviisist.
See on ta suhtumine, vaimsus.
Jaakobus räägib mõjuvõimsast palvest.
On ka palveid, mis on lihtsalt tühjad sõnad.
Ja mõjuvõimsaid palveid - õige inimese palveid.
Selles lõigus ütleb ta,
et taoline palve peab tulema sellise inimese seest,
kes on täis usku, puhta südamega ja elab õiget elu.
Tema elu tunnistab pühadusest.
Mõelge sellele.
Kuulate ikka?
Sest kui sina ja mina elame oma elu Jumalat usaldades
ja Tema tahet järgides,
siis see tähendab, et igaüks meist on elava Jumala elav arstirohi.
Aga selleks on vaja neid kolme asja.
Usaldust Tema vastu.
Puhast südant.
Elu, mis on elatud õigena.
See muudabki teise elu.
Kui keegi palub sul enda eest palvetada,
siis ta väljendab sellega usaldust.
Ta näitab, et usaldab sinu suhet Jumalaga.
Sellega ta kinnitab, et sa kõnnid koos Jumalaga.
Sellega ta kinnitab, et sul on Jumalaga lähedane suhtlus.
Ta annab oma vajadusest teada sulle.
Sel juhul oled sa eriline.
Igaüks meist on elava Jumala elav arstirohi.
Nii on meil kõigil püha Jumala ees suur vastutus elada õiget elu.
Mis juhtuks kogudustes, kui inimesed nii elaksid?
Miks me ei ela nii?
Ütlen teile kümme põhjust. Ja siis parandame meelt.
Miks see nii on?
Miks on nii, kui meil on niivõrd suur potentsiaal?
Ma siis ütlen, mis need põhjused on.
Need tulevad ekraanile. Saate need kirja panna.
Esimene.
Paljud ütlevad, et see oli algkogudusele.
Et enam seda ei juhtu, et nii tehti 1. sajandil.
Ja et 1. sajandi lõpuks oli see hääbunud.
Teiseks ei usu nad, et seda juhtub tänapäeval, kuigi juhtus 1. sajandil.
Nad mõtlevad: "Jah, tollal küll, aga praegu mitte.
Ja pealegi on meil arstid."
Kolmandaks.
Paljud häbenevad teistele tunnistada, et nad vajavad abi.
Teate mis? Eile nuttis üks inimene mul telefoni otsas vahetpidamata.
Ma kuulasin.
Polnud vaja muud kui kedagi, kes kuulaks.
Ja mis veel, oleme liiga uhked, et paluda abi.
Kui saame liiga suureks, tähtsaks, targaks, rikkaks,
et paluda abi.
Vaat siis oleme suures hädas.
Me ei palveta teiste eest õigesti ka seepärast,
et me kardame nende arvamust, kui miski läheb viltu.
"Palusin tal enda eest palvetada. Midagi ei juhtunud. Mis edasi?"
Selles on uhkus.
Samuti on meil häbi tunnistada teiste ees oma patte.
Ma ei mõtle, et peaksime oma patud teistele ette lugema.
Küll aga peaks olema keegi,
keda saame usaldada.
Peale selle oleme liialt keskendunud oma vajadustele. Meil pole aega.
Oleme liiga hõivatud omaenda asjadega, et teistele kaasa tunda.
Kui sa ei tunne kaasa, pole su palve tõsine.
Ja siis veel...
Mõni võib öelda:
"Ma lihtsalt ei saa."
Ta ei saa patu pärast.
Ta teab, et tal pole usku Jumala tervendavasse väesse
või Jumala väesse kedagi välja aidata.
Jätame praegu haigused. Ütleme, et keegi on jäänud kodust ilma.
See on hingeliselt raske.
Ta on teinud selle nimel palju tööd, kasvatanud seal oma lapsi.
Tal on tekkinud teatud kindlustunne, ja järsku on kõik läinud.
See on ahastusrohke, raske aeg.
Tal on vaja, et keegi teda mõistaks, armastaks, kuulaks, kinnitaks.
Mitte ei ütleks, mida tema oleks teinud.
Selliseid asju ei tea ette.
Ärme ütle: "Mina oleks teinud nii."
Vaatame parem, mida Jumal tahab, et teeksime.
Temal on lahendus.
Ning veel...
Mõni ei tunne end väärilisena.
Ütle mulle,
mille vääriline sa arvad end üldse olevat?
Too väärt olemise jutt on vabandus.
Mis väärt olemine? Me oleme Jumala lapsed.
Ärme pöörame sellele tähelepanu.
Ning viimane asi.
Me ei palveta nii, sest lihtsam on saata saa-ruttu-terveks-kaart või lilled.
Kui elus läheb halvasti,
kas sul on keegi, kellele helistada?
Keegi, kelle kohta saad kindlalt öelda,
et tema palvetab usupalve, tema süda on puhas, tema elab jumalakartlikult
ja tema palvele Jumal vastab?
Iga usklik vajab kedagi.
Ja see keegi, kes vastab neile tingimustele, on tal täitsa olemas.
Kogudus on ju perekond.
Peres hoolitsetakse üksteise eest, armastatakse, toetatakse ja aidatakse.
See on üksteisekeskne.
Sõna "üksteist" mainib Paulus oma kirjades vist 11 või 12 korda.
Kogudus ongi üksteise jaoks.
Kutsun sind midagi tegema. Pole tähtis, kus koguduses käid.
Käi, millises tahes.
Küsi endalt,
kas teed midagi selleks, et olla elav arstirohi
selles perekonnas?
Need me ju oleme.
Meie suurim tunnistus.
Elavad arstirohud.
Valu, piina, kurbuse, kaotusvalu või muu vastu.
Meie ju teame, kes saab selle kõige ära võtta - Jeesus.
Kui sa ei tunne Teda kui oma Päästjat,
jääd ilma parimast.
Kui sa ei tunne Teda, siis milline suhe on sul Jumalaga? Seda pole.
Tead, kuidas Jumal sind kasutaks, kui laseksid Tal oma elu korda seada?
Esimene samm on paluda andeks oma patud.
Ja alistada Talle oma elu. See on niikuinii Tema oma.
Alistada Talle oma elu ning lasta Temal seda juhtida ja suunata.
Su elu muutub, sa oled õnnelikum.
Su elus on rõõmu.
Mida rohkem ennast ära annad, seda rohkem annab Jumal vastu.
Milleks kulutada oma elu enda peale,
kui Jumal saab sind muuta ning selle käigus muuta ka teiste elu?
Selline on minu palve.
Isa, oleme südamest tänulikud
Sinu imelise kannatlikkuse, helduse ja halastuse eest.
Palume täna, et Püha Vaim
valgustaks meid igatüht.
Meie kohus on olla elav arstirohi,
kelle kaudu Sina muudad kellegi elu läbinisti.
Suunad ümber ta tuleviku.
Parandad ta tervist, tugevdad teie suhet.
Ma palvetan, et igaüks meist
avaks end Sulle nii,
et meie palved oleksid nagu need, millest räägib Jaakobus.
Tõhusad, mõjuvõimsad, tugevad, siirad, elumuutvad.
Jeesuse nimel, aamen.
Kui saade on olnud sulle õnnistuseks,
külasta meie kodulehte intouch.org.
"Ühenduses" juhib inimesi kõikjal maailmas Jumala tundmisse
ja ehitab üles kohalikku kogudust.
Saadet toetab In Touchi organisatsioon
ning see on saanud teoks Jumala armu, palvete ja annetuste toel.
Tõlge: Karin Reisko