JERUSALEMIN TARINA
Omistettu Jerusalemin uudelleen yhdistymisen 50-vuotispäivälle.
4. JAKSO Suuren Kuninkaan kaupunki
Jeesus ja Jerusalem - minkälainen suhde Hänellä oli Jerusalemiin?
Oliko se Hänelle kaikkia muita kaupunkeja tärkeämpi?
Evankeliumit kertovat Jeesuksen oleskelleen Jerusalemissa usein.
Oliko siihen syynä vain eri juhlapäivinä tehdyt vierailut, -
vai oliko suhde jotenkin syvempi?
Jerusalem herätti Jeesuksessa kiivasta raivoa, -
kun Hän näki, kuinka Temppelin keskiössä ei ollut Jumala, -
vaan kaupankäynti!
Hän kaatoi rahanvaihtajien pöydät ja ajoi kaikki ulos temppelistä, -
sillä niin Hänestä oli kirjoitettu.
Katsoessaan täältä Öljymäeltä Israelin panoraamaa -
Jeesus näki kaupungin tuhon jo ennalta, ja itki sen vuoksi.
Jerusalem ei ollut Jeesukselle erityisen ystävällinen, -
sillä uskonnollinen ja muu eliitti nousi vahvasti Hänen opetustaan vastaan.
Hän paransi kaupungin sairaita, mutta sittenkään -
Häntä ei otettu lämmöllä vastaan.
Ainakin kahdesti Hänen piti paeta henkensä edestä, -
kun juutalaiset etsivät maasta kiviä voidakseen kivittää Hänet.
Silti Hän palasi aina takaisin, ja se hämmensi opetuslapsia.
Miksi Jeesus halusi tänne takaisin, vaikka joutui hengenvaaraan?
Hän rakasti kaupunkia sydämestään.
JEESUKSEN VIERAILUT JERUSALEMISSA
Jeesuksen synnyttyä Betlehemissä, -
hänen uskovat vanhempansa toivat Hänet 8. päivänä temppeliin -
pyhittääkseen esikoisensa Mooseksen lain mukaan.
Heidän luokseen tulivat yllättäen profeetalliset Simeon ja Hanna -
ennustaen heille Jeesuksen kohtalon koko maailman pelastajana.
Jo nuorukaisena Jeesus rakasti Jerusalemissa oleilua niin, -
että Hän unohtui temppeliin jopa 3 päiväksi.
Vihaiset vanhemmat löysivät Hänet lopulta kirjanoppineiden seurasta.
Mutta Jeesus sanoi: "Miksi etsitte minua?
Ettekö tiedä, että minun tulee olla Isäni asuinsijoilla."
Monilla käynneillään Jerusalemissa Jeesus paransi sairaita.
Hän saattoi häpeään vastustajat, -
jotka yrittivät saada Hänet ansaan veronmaksua koskevista sanoistaan.
Hän opetti opetuslapsilleen paljon lopun ajan ennusmerkeistä, -
ja saarnasi fariseuksille verraten heitä kalkittuihin hautoihin, -
jotka ovat päältä kauniita, mutta sisältä kuolleet.
Hän yöpyi Lasaruksen luona Betaniassa, Öljymäen takana.
Siellä päin yöpyivät myös muut pyhiinvaeltajat ja vierailijat.
JEESUKSEN AIKAINEN JERUSALEM
Nykyisessä Jerusalemissa ei ole paljoakaan jäljellä siitä, -
mikä muistuttaisi Jeesuksen ajan kaupunkia - sitä jonka Jeesus näki.
Mutta katu jolla nyt kuljen, on Jeesuksen aikainen "Wall Street".
Tullessaan temppeliin, Hän kulki näiden samojen katukivien yli.
Ehkä Hän osti jotakin puodeista, joita näemme tässä oikealla, -
jatkaen siitä kulkuaan portaita pitkin ylös temppeliin.
Tästä meitä muistuttaa silta, löytäjän mukaan nimetty Robinsonin kaari.
Yksi Jerusalemin kiinnostavimmista kohteista on juuri tässä.
Voimme lukea evankeliumista 2000 vuoden takaisista tapahtumista -
katsellen samoja porrasaskelmia, jotka johtivat seuraavaan: -
"Sen jälkeen oli juutalaisten juhla, ja Jeesus meni ylös Jerusalemiin.
Ja Jerusalemissa on Lammasportin luona lammikko, -
jonka nimi hebreankielellä on Betesda, -
ja sen reunalla on viisi pylväskäytävää.
Niissä makasi suuri joukko sairaita, sokeita, rampoja ja näivetystautisia, -
jotka odottivat veden liikuttamista."
Sairaat odottivat täällä enkeliä, joka panee veden kuohumaan, -
mutta enkelin sijasta tulikin kaikkien enkeleiden Herra!
Allasta kutsuttiin Betshedaksi eli "Armon taloksi", -
jossa Jeesus armahti 38 vuotta sairaana olleen miehen -
nostaen hänet ylös vuoteelta vain yhdellä vilkaisullaan.
Näistä arkeologisista kerrostumista näkee selvästi, -
että Jeesuksen aikaan maanpinta oli kymmeniä metrejä alempana, -
ja sen, mitä kaupungin lukemattomat valloitukset ovat aiheuttaneet.
Jerusalem oli Jeesuksen aikaan -
Rooman rajaprovinssin Juudean keskus. Juutalaisille se oli -
henkinen keskus, johon virtasi pyhiinvaeltajia ympäri maailman, -
sillä Herodeksen suurenmoinen temppelihanke oli valmistunut -
vain joku vuosikymmen aiemmin.
Temppeli oli niin mahtava, että se kilpailisi nykymaailmassakin -
merkittävimpien rakennusten kanssa.
Jeesuksen aikaan asuttiin karuissa kivirakennuksissa, -
joten pelkästään temppelin näkeminen oli tavalliselle kansalle -
riittävä syy lähteä päiväkausia kestävälle vaellukselle.
Myös Josefus kuvailee temppeliä ylistäen sitä verrattomaksi.
Hän kuvaa sen olleen kuin kirkkaan valkoinen vuorenhuippu, -
jonka kultaukset kimmelsivät auringossa, ja joka häikäisi niin, -
että katse oli pakko kääntää muualle. Miten säteilevä rakennus!
Epäilemättä Jerusalem oli Jeesuksen aikaan loisteliaimmillaan.
Herodeksen amfiteatteri, ravirata, kehittyneet ylä- ja alakaupunki -
palatseineen ja muureineen, roomalaisten ylelliset asumukset, -
sairaalat, hyvä vesijohtoverkosto, -
eli kaikki tarpeellinen tuon aikaiselle kasvukeskukselle.
Kaupungissa saattoi tuolloin asua 30-50 000 henkeä, -
mutta suurten juhlien aikaan väkiluku ainakin 10-kertaistui.
Vierailijat tarvitsivat ruokaa, vettä, yöpymispaikkoja, lääkäriä.
Se puolestaan käynnisti turistibisneksen, -
joka elävöitti taloutta tarjoten töitä ja ansioita monille asukkaille.
JEESUKSEN KOLME VIIMEISTÄ ELINPÄIVÄÄ
Jeesus valitsi Jerusalemin koko ihmiskunnan pelastustyön paikaksi.
Se, että Hänet surmattaisiin juuri pääsiäispyhinä - ei ollut sattumaa.
Hänen jumalinen valintansa oli, -
että juuri tässä kaupungissa tapahtuisi sovitus taivaan ja maan välillä.
"Kuitenkin minun pitää vaeltaman tänään ja huomenna ja ylihuomenna, -
sillä ei sovi, että profeetta saa surmansa -
muualla kuin Jerusalemissa."
Jeesuksen ratsastaessa aasilla Öljymäeltä alas Jerusalemiin, -
kaupungissa vietettiin juutalaisten suurinta pyhää - Pääsiäistä.
Juhlien aikaan temppelissä uhrattiin jopa 250 000 lammasta.
Kaupungissa tungeksi puolisen miljoonaa pyhinvaeltajaa.
Paikalla olivat myös ylipapit, kuningas Herodes Antipas ja -
korkein Rooman edustaja, Pontius Pilatus, joka valvoi järjestystä.
Jerusalem olikin noina päivinä -
kuin pienestäkin kipinästä räjähtävä ruutitynnyri.
Markus ja Luukas kertovat evankeliumeissa -
Jerusalemissa mellakoineista galilealaisista.
Yksi heistä oli Barnabas-niminen ryöväri, -
ja hänet Jeesuksen piti pian kohdata silmästä silmään.
Seuraava päivä oli pääsiäisaatto, -
jolloin Jerusalemin kodeissa syötiin juhla-ateria juuri niin, -
kuten Jumala oli käskenyt Israelin kansaa tekemään -
Egyptin orjuudesta pääsystä alkaen.
Jeesus ja opetuslapset olivat myös koolla syömässä pääsiäislammasta -
Siionin vuorella paikassa, jota kutsutaan ylemmäksi huoneeksi.
Aterian aikana Jeesus otti leivän, mursi ja sanoi opetuslapsille: -
"Tämä on minun ruumiini, joka annetaan teidän edestänne.
Aina kun tätä teette, tehkää se minun muistokseni."
Sitten Hän otti viinimaljan, siunasi ja antoi opetuslapsilleen sanoen: -
"Tämä on uusi liitto veressäni, joka teidän edestänne vuodatetaan."
Leivän ja viinin välityksellä tehtiin -
veriliittoon vihkimisen rituaali jo Abrahamin ajoista alkaen.
Jeesus, joka edusti taivasta, ojensi liiton maljan ja leivän -
opetuslapsilleen, jotka edustivat ihmisiä maan päällä.
Se oli uuden liiton solmimisen historiallinen hetki täällä.
Juudas Iskariot, yksi näistä 12:sta opetuslapsesta, -
rakasti elämässään eniten rahaa.
Hän näki Jeesuksessa tilaisuuden rikastua, -
sillä poliittinen eliitti oli tuolloin luvannut Jeesuksesta tapporahan.
Nuo 30 kilisevää hopearahaa -
vierivät tuona yönä hänen kukkaroonsa.
Se oli hinta Jumalan Pojan, Jeesuksen hengestä.
Tämä paikka on nimeltään Getsemane, -
heprean kielessä "öljypuristamo".
Se on puutarha, jossa Jeesus opetuslapsineen pysähtyi usein -
rukoilemaan ja yöpymään, mutta nyt Getsemane oli Jeesukselle -
veren vuodatuksen paikka. Jeesus kävi täällä viimeisen taistelunsa -
ennen tulevia kärsimyksiä. Täällä Häntä ahdistettiin tuona yönä, -
kuten oliiveista puristetaan öljyä.
Ahdistuksessa Hänen otsastaan tihkui veripisaroita, -
jotka kostuttivat näiden samojen ikivanhojen öljypuiden juuria.
Seuraavaksi ilmestyy Juudas yhdessä aseistetun pidättäjäjoukon kanssa.
Siitä alkavat Jeesuksen elämän viimeiset 12 tuntia, -
aikojen käännekohta, jossa täyttyi Jumalan lupaus Eedenissä: -
"Käärmeen pää murskataan".
Jeesukselle ne 12 tuntia olivat loputonta kärsimystä.
Jeesuksen aikaan tämän nykyisen Kukonlaulukirkon paikalla -
sijaitsi ylipappi Kaifaan palatsi, jonne Jeesus tuotiin pidätettynä.
Jossakin täällä kellareissa -
Jeesus Kristus oli vankina odottaessaan Kaifaan kuulustelua.
Hieman kauempana Pietari lämmitteli nuotiolla tapahtumia seuraten.
Hänelle se yö päättyi fiaskoon!
Kun kukko lauloi, oli hän jo kolmasti ehtinyt vannoa, -
ettei tunne sitä Jeesusta, joka odotti lähistöllä kohtaloaan.
Koska juutalaisilla ei ollut oikeutta tuomita kuolemaan, -
piti Jeesuksen aiheuttama ongelma hoitaa maaherra Pilatuksen luona.
Varhain aamulla kaupungin läpi marssi -
ylimysten ja ylipappien edustusto Antiookian linnoitukseen, -
jossa Pilatus asui.
Miten keksiä syytteet syyttömälle tuomari Pilatuksen edessä?
Pilatus ei tahtonut lainkaan osallistua -
juutalaisten uskonnollisiin riitoihin, -
ja sen uskonnollinen eliitti tiesi -
ja siksi piti palkata valhetodistajia.
Elämää nähnyt Pilatus ei ollut koskaan tavannut syytettyä, -
joka ei sano mitään puolustaakseen itseään, -
ja joka ei ole palkannut yhtäkään todistajaa puhumaan puolestaan.
"Etkö sano mitään puolustaaksesi itseäsi?" kysyi Pilatus ihmetellen.
Pilatus päätyi juutalaisten painostuksesta -
tuomitsemaan Jeesuksen ristiinnaulittavaksi.
Hän ei halunnut riskeerata enää yhdenkään galilealaisen kanssa, -
sillä ihan äskettäin hänen oli pitänyt ristiinnaulita -
18 Galilean mellakoitsijaa. Oliko tämä uusi nyt uhka hänelle?
Öljymäellä ollut kansanjoukko oli vasta tervehtinyt häntä kuninkaana.
Niinpä Pilatus tuomitsi Jeesuksen - varmuuden vuoksi.
Hän tunsi silti syyllisyyttä tämän rabbin tuomitsemisesta.
Hän käski kiireesti tuoda pesuastian, ikään kuin saadakseen -
itsensä pestyä puhtaaksi syyttömän Jumalan Pojan tuomitsemisesta.
Pilatuksen käsien pesua katsoneet juutalaisten edustajat -
huusivat: "Hänen verensä tulkoon meidän ja lastemme päälle!"
Mikä mieletön pyyntö!! Eli pyytää syyttömän miehen väärä tuomio -
itsensä ja koko kansan päälle!
Sen toteutumista on koko maailma saanut todistaa 2000 vuoden ajan -
juutalaisten runsaina kärsimyksinä, vainoina ja Hitlerin kansanmurhana.
Jeesus horjui ristiä kantaen Jerusalemin kapeita katuja pitkin -
ja tungeksivan kansanjoukon läpi.
Hänen tiensä johti Golgatalle ja kohti Hänen suurinta tehtäväänsä.
Öinen ruoskinta oli muuttanut Hänen selkänsä kuin kyntöpelloksi.
Hän kaatui uupuneena - ja Hänen ristinsä kantamisen kunnia -
annettiin eräälle Simonille Kyreneestä.
"Ja tultuaan paikalle, jota sanotaan Golgataksi-se on: pääkallon paikaksi-
he tarjosivat hänelle juotavaksi katkeralla nesteellä sekoitettua viiniä;
mutta maistettuaan hän ei tahtonut sitä juoda.
Ja kun he olivat hänet ristiinnaulinneet, -
jakoivat he keskenään hänen vaatteensa heittäen niistä arpaa."
Jeesuksen kärsimyksiin liittyviä paikkoja on vaikea paikantaa -
mm. liian vähäisten Raamatun kuvausten ym. seikkojen vuoksi.
Tiedämme varmasti vain, että edellä kuvatut Raamatun tapahtumat -
koettiin Jerusalemissa pääsiäisen aikaan n. 2000 vuotta sitten -
kuningas Herodes Antipasin ja maaherra Pilatuksen aikana.
RISTIINNAULITSEMISEN KAUHEUS
Mitä ristiinnaulitseminen oikeastaan tarkoitti?
Sen julmia menetelmiä kuvasi historioitsija Josefus näin: -
"Pyöveleiden ensimmäinen taito liittyi naulojen lyömiseen.
Se tuli tehdä niin, etteivät naulat lävistäisi tärkeitä verisuonia, -
jotta uhri kärsisi ristillä mahdollisimman kauan.
Uhrit häpäistiin nostamalla heidät ristille täysin alasti, -
miehet kasvot eteenpäin, naiset kasvot ristiin päin.
Pyövelit osasivat taiten säätää kauanko uhri eläisi ristillä, -
vai kuolisiko hän tarvittaessa nopeasti."
HAUTAUS TUNTEMATTOMAAN HAUTAAN
Hänen ruumiinsa otettiin ristiltä ennen auringonlaskua.
Ruumis pantiin tuntemattomaksi jääneeseen hautaluolaan, -
ja haudan suulle vieritettiin kivi, jonka piti ikuisesti sulkea -
historian jakso tuntemattomaksi jäävän Galilean rabbin elämästä.
Jeesuksen aikana hautapaikat olivat sukuhautoina toimivia kallioluolia.
Läheisten ruumiit jätettiin vuosiksi suljettuun hautaan muumioitumaan.
Kuivumisprosessin loputtua, -
luut asetettiin säilytysastiaan eli ossuaariin, -
joka sijoitettiin samaan kalliohautaan.
Sellaisia on Jerusalemista löydetty runsaasti.
Nykyisin uskotaan Jeesuksen haudan olleen paikalla, jossa -
nyt sijaitsee koko maailman tärkein kirkko - eli Pyhän Haudan kirkko.
Keisari Konstantinuksen äiti Helena löysi paikan -
vanhan juutalaisen muistin mukaan.
Nyt se on Jeesuksen virallinen risti- ja hautapaikka.
Pääovesta astuttuaan voi kiivetä portaita Golgatan kalliolle, -
jossa on kolmelle ristille aukot. Kallion juurella on litteä kivi, -
jolle Jeesuksen ruumis ristiltä oton jälkeen laskettiin, -
sekä hautakappeli, jonne on jatkuva pyhiinvaeltajista koostuva jono.
Kirkon pohjakerroksessa on vanha katedraali, josta on löydetty -
latinankielinen teksti: "Oi Herra, olemme tulleet".
Teksti on ajoitettu 3. vuosisadalle ja -
se osoittaa jo alkukristittyjen kokoontuneen täällä.
Merkitseekö se, että he olivat tulleet Jeesuksen haudalle?
Tätä kirkkoa ovat tulipalot polttaneet, maanjäristyksen raunioittaneet -
ja muslimivalloittajat tuhonneet.
Kirkko sijaitsee Via Dolorosan päätepisteessä muistona -
Jeesuksen kärsimystiestä ja kuolemasta koko maailman puolesta.
Tämän kirkon vuoksi on aloitettu viisi ristiretkeä, -
enemmän kuin minkään muun kirkon vuoksi koko maailmassa.
GORDONIN PUUTARHAHAUTA
Brittiläinen kenraali Gordon istui v. 1841 kaupungin muurilla -
Damaskoksen portin luona ja luki Uutta Testamenttia.
Hänelle pisti silmään pohjoisessa näkyvä, kasvoja muistuttava kallio.
Britit ostivat kyseisen maa-alueen ja aloittivat kaivaukset.
He löysivät rikkaan miehen viinitarhan, perhehaudan, -
valtavan vesisäiliön ja jopa viinipuristamon.
Siellä löytyivät kaikki puitteet, joiden on evankeliumeissa -
kuvattu olevan Jeesuksen hautapaikan ympärillä.
Vaikka arkeologit kiistelevät paikan autenttisuudesta, -
on se silti pyhiinvaeltajien suosiossa. Paikka on heidän lemmikkinsä, -
sillä täällä on hyvä murtaa leipää, mietiskellä, rukoilla yhdessä.
Ja kaikki nuo hetket tuntuvat aivan erityisiltä tässä puutarhassa.
Onpa Jeesuksen todellinen hauta missä vain, tiedämme varmasti -
haudan pystyneen pitämään Häntä vankinaan vain 3 päivää!
Sitten koitti totuuden hetki! Jeesus nousi kuolleista -
juuri kuten Hän oli luvannut.
Sinä suurena aamuna koitti uusi huomen Jerusalemille, -
koko maailmalle ja koko ihmiskunnalle.
Ylösnousemuksensa jälkeen, Hän ilmestyi opetuslapsilleen -
40 päivän aikana kävellen lukittujen ovien läpi ja -
antaen heille viimeiset ohjeet. Oleellisin ohje oli seuraava: -
"Ja kun hän oli yhdessä heidän kanssansa, käski hän heitä ja sanoi: -
"Älkää lähtekö Jerusalemista, vaan odottakaa Isältä -
sen lupauksen täyttymistä, jonka te olette minulta kuulleet.
Sillä Johannes kastoi vedellä, mutta teidät kastetaan Pyhällä Hengellä, -
ei kauan näitten päivien jälkeen."
JEESUKSEN TAIVAASEEN ASTUMINEN
Sitten se tapahtui. Eräänä päivänä he kohtasivat -
ylösnousseen Jeesuksen Öljymäellä.
Oli Jeesuksen taivaaseen astumisen hetki.
"Kun hän oli tämän sanonut, -
kohotettiin hänet ylös heidän nähtensä, -
ja pilvi vei hänet pois heidän näkyvistään.
Ja kun he katselivat taivaalle hänen mennessään, niin katso, -
heidän tykönänsä seisoi kaksi miestä valkeissa vaatteissa; -
ja nämä sanoivat: "Galilean miehet, mitä te seisotte ja katsotte taivaalle?
Tämä Jeesus, joka otettiin teiltä ylös taivaaseen, on tuleva samalla tavalla,
kuin te näitte hänen taivaaseen menevän."
Jeesus poistui maan päältä taivaaseen luvaten, että Hän tulee -
takaisin juuri samoin kuin Hänen nähtiin lähtevänkin.
Sakarja kuvaa Messiaan paluuta vieläkin tarkemmin.
"Hänen jalkansa seisovat sinä päivänä Öljymäellä, -
joka on Jerusalemin edustalla itää kohti.
Ja Öljymäki halkeaa kahtia idästä länteen hyvin suureksi laaksoksi: -
toinen puoli mäkeä siirtyy pohjoiseen ja toinen puoli etelään päin."
PYHÄN HENGEN TULEMINEN
Jerusalem on myös seuraavien jumalallisten tapahtumien kohta, -
kuten Pyhän Hengen vuodattamisen paikka koko ihmiskunnalle.
Jo profeetta Joel ennusti, että viimeisten aikojen tunnusmerkkinä -
tulee olemaan juuri Pyhän Hengen leviäminen koko ihmiskunnan ylle.
Nyt se tapahtuma oli vain päivien päässä, ja tapahtumapaikka -
ei taaskaan ollut missään muualla kuin täällä Jerusalemissa.
Jeesuksen ylösnousemus tekee Jerusalemista tärkeimmän kaupungin.
Nyt täällä ei ole vain temppeli ja juutalaisuuden keskus, vaan myös -
Jeesuksen Kristuksen seurakunnan Uuden Elämän keskus.
Täällä Pietari kävelee temppeliin rukoilemaan, ja pelkästään -
hänen varjonsa ohittaminen parantaa tien varrella olevia sairaita.
Saulus-niminen fariseus ryhtyy vainoamaan Jeesuksen seuraajia, -
jotka pakenevat lähikaupunkeihin levittäen hyvää sanaa Jeesuksesta.
Suomennos: Irene Tarkka