Kuigi olin noorena koguduses ja pühapäevakoolis aktiivselt kaasas
ning hiljem olin Soomes Vaasa linnas evangelist,
ei olnud ma sisemiselt siiski päris terviklik.
Midagi oli puudu.
Minus oli tühjustunne.
Tundsin, et ma tegelikult ei kõlba.
KAKS NAABRIT
Küsisin, kas tohid talle käe peale panna. - Ja ta oli nõus.
Panin talle käe seljale ja lihtsalt tänasin mõttes Isa.
Pärast seda ei ole ma kordagi isegi mõelnud,
et vajan midagi, mis mind tuimestaks.
Eelmisel suvel istusime Arlandal. - Jah, see oli väga eriline.
Pidime minema Skånesse kuulutama tänaval evangeeliumi.
Märkasin seal üht naist, kel oli süles imearmas kutsikas.
Küsisin sinult, kas ka näed tema sisemist haava.
Vastasin, et praegu pole veel õige aeg.
Tundsin, et Püha Vaim korraldab selle loomulikult.
Ootasime natuke ja naine küsis meilt inglise keeles:
"Kas te saaksite koera valvata, kuna pean tualetti minema."
Kui ta tagasi tuli, ütlesin talle, et olen mees, kes näeb asju.
"Ma näen, kui katki sa oled ja Jeesus tahab sind tervendada."
Ta hakkas niimoodi nutma, et pidi prillid eest võtma.
Isand näitas mulle, et ta oli olnud abielus mehega,
kes kasutas ta vastu füüsilist ja seksuaalset vägivalda.
Küsisin, kas ta teab, mis on tema võti vabadusse.
"Ei," ütles ta nuttes.
"See, et sa õnnistad meest ja andestad talle Jeesuse nimel."
Ta küsis: "Kes te olete?"
"Kaks meest, kes käivad koos Jeesusega.
Ära muretse oma kahe poja pärast, sest Jeesus hoolitseb nende eest.
Anna nad Jeesusele ja las Ta hoolitseb nende eest.
Naine kinnitas mõlemat osa,
nii ameeriklasest mehe olemasolu kui oma muret poegade pärast.
Küsisin, kas võin võtta ta käed ja tema eest palvetada.
Ta hüüdis seal lennujaamas: "Mis minuga toimub?
See on midagi uut!"
Ütlesime, et see on Jeesus, kellega ta on just praegu kohtunud.
"Kui lähed koju ja oled üksi, istu ja ava oma süda Jeesusele.
Tema hoolitseb su eest."
Tere, olen Simon Ådahl. - Ja Örjan Almgren.
See on "Kahe naabri" uus hooaeg.
Mis meid ootab?
Räägime inimestega, kes on kohtunud Jeesusega
ja kuidas nende elust on saanud suhe Temaga.
Selle osa pealkiri on:
"Sinu inetuim on kauneim, mida anda Jumalale.
Mu nimi on Dan Ådahl ja olen Simoni vend.
Olen 68-aastane, kaks aastat pensionil.
Tunnen end hästi.
Minu puhul tähtsaim teada, et ma tunnen end hästi.
Tore kohtuda. - Samad sõnad.
Sellel osal on eriline pealkiri: "Anna Jumalale oma inetuim."
Kõlab minu meelest huvitavalt.
Usun, et meil kõigil on asju, mida me kaasas kanname.
See puudutab mind.
6,5 aastat tagasi oli mul ajuverejooks.
Seetõttu olen nüüd natuke tundelisem,
kuigi tegelikult olen ju kõva vend.
Siis mu elu muutus.
Sain teadlikuks sellest inetust, mida kandsin.
Midagi oli puudu.
Minus oli tühjustunne.
Tundsin, et ma tegelikult ei kõlba.
See hiilis mu ellu küllalt hilja, kuskil 30-aastaselt.
Üks eluosa, mis ei olnud hea,
nagu ma nüüd mõistan, oli et hakkasin jooma,
et end tuimestada ja end paremini tunda.
Nii on ju mõnda aega, kui juua salajas nagu mina.
Korraks hakkas kergem ja sain paremini magada.
Peagi sai sellest ju taak, mida üritasin varjata.
Üritasin seda välja vabandada,
kui omaksed hakkasid sellele aastate jooksul jälile saama.
Minu viis sellega tegemist teha oli põgeneda,
sukelduda töösse ja igasugu tegemistesse.
Mul on alati olnud tööturul kerge ning mul on olnud mitmeid töid.
Kõik pingutused, pürgimused, peitu pugemine,
kaksikelu iseenda ees, lisaks tunne, et ma ei kõlba,
võttis drastilise pöörde 2013. a, kui sain tööl olles insuldi.
Örjan, mäletad, mis hiljuti Soomes juhtus? See oli äge.
Jah, see oli võimas.
Meil oli seal koguduses seminar.
Juba enne seminari seal istudes
sain Isandalt sõnumi ühe noore naise kohta, kes seal istus.
Küsisin, kas võin sellega oodata, kuni seminar läbi.
Jumala lubas.
Peale esimest tundi läksin tema juurde.
Ta istus koos oma ema ja isaga.
Ütlesin, mida Isand oli mulle öelnud:
"Tahan sind vaid julgustada,
sest Isand on andnud sulle laulu- ja muusikaanni.
Ta tahab sind julgustada, sest Ta armastab sind väga."
Tüdrukul hakkasid pisarad voolama, niisamuti ta vanemail.
Isa lausa murdus.
Kui koosolek lõppes ja seisin raamatute juures,
tuli isa minu juurde.
Ta ütles, et tahab selgitada, miks ta enne nii reageeris.
Päev enne seminari oli ta öelnud Isandale:
"Ma ei tea, kas see on minust endast või oled see Sina,
aga ma kogen, et mu tütre laulmises on pühadust.
Kas sa võiksid seda kuidagi kinnitada?"
Seejärel olin mina tulnud neile seda ütlema.
"Sa ei kujuta ette, kui tähtis see oli mulle, et Isand vastas
ja kinnitas, et see, mis ma tundsin, oligi Temalt."
Istusin seal kell 9.30, pidin alustama uut tööd
Volvo juhtimiskonsultandina mu ülemuse Marie juures.
Äkki tabas mind tohutu peavalu.
Sain aru, et see pole tavaline peavalu.
See kogemus värvib nüüd kogu mu elu kuni tänaseni.
Ärgates mõistsin, et need
olid minu elu- ja käitumisviisid, mu harjumused ja kombed,
töö, liiga vähene puhkus ning liiga palju joomist.
Hakkasin mõistma,
et olin hävitanud oma ainsa kapitali - elu.
Mulle hakkas kohale jõudma, et ma vajan abi.
Kui tuli aeg hakata tegema uusi "Kahe naabri" osasid,
mõtlesin otsekohe oma vanemale vennale Danile.
Dan oli mul aastaid palveteemaks.
Kui sul on lähedane,
kes tunneb end nii halvasti ja teeb asju, mis ei ole head,
on seda raske pealt vaadata ning ta on sul pidevalt palves.
Tõtt-öelda kaotasin vahel usu, et midagi üldse muutub.
Mulle meenus üks prohveteering, mille sai mu isa enne oma surma.
Üks mees tuli ja prohveteeris talle:
"Isand ütleb, et su pojad seisavad üheskoos,
laulavad ja mängivad taas koos Minu auks."
Kui kuulsin sellest sõnumist enne isa surma, ei uskunud ma seda.
Mina olin oma kibeduses ja Dan oli nagu tema oli.
Frank küll mängis ja laulis kogudustes, kuid mõtlesin, et see on võimatu.
Elasin ju täispöördel,
nagu tead, Simon.
Üritasin kogu aeg kõigega kaasas olla.
Nagu orav rattas.
Minuga oli üks visa kaaslane,
mis rikkus kõik ära.
See oli mu alkoholism.
Kui sain sellest aru, et olin alkohoolik -
see oli paar kuud peale insulti -
ja et olin ise selle insuldi tekitanud oma eluviisidega,
siis jõudsin tõesti iseenese lõppu.
Ma olin juba väiksena Jumalat tundnud,
ei olnud ma tegelikult Temaga kohtunud.
Olin teinud laule,
olnud noorena pühapäevakooli õpetaja,
olnud evangelist ning eri viisil kaasas,
eri valdkondades või estraadidel, kui nii võib öelda.
Olin rääkinud oma usust Jumalasse ning kõik oli tõsi.
Samas ei olnud ma Temaga kohtunud.
Meie kui inimestega on nii, et me ei taha tunnistada, mis on inetu.
Võime seda näha, kuid üritame seda varjata.
Nii koguneb sellesse seljakotti aina enam,
mis muudab kandmise aina raskemaks.
Me peidame seda
ja üritame seda õigustada ning välja vabandada,
sest see pole meie õige mina, mida me kanname.
Meie vend Frank oli kuulnud kedagi 1980ndatel ütlemas,
et kas see Dan Ådahl, kelle nimi seisis lauludel,
on üldse olemas?
Oli jah nii.
See pani mind mõtlema, kes ma tegelikult üldse olin.
Oleks mul olnud 30-aastaselt natukenegi mõistust..
Ükskord purjus peaga sõitmise järel
ärkasin üles ja kirjutasin tunni ajaga laulu "Jätta kõik".
Oleks mul olnud mõistust kuulata, mida see laul ütles.
See oligi see, mida 5,5 aasta eest kogesin.
Ma ei kuulnud mingit häält ega näinud nägemust.
Ma ei kuulnud mingeid hääli, kõik jäi rahulikuks ja vaikseks
Kui Ta vaatas mu peale ja ütles:
"Olen valgus ja rõõm.
Olen võitlus ja lahing.
Mõista, mida Ma sulle ütlen."
Jätta kõik ja järgida Mind
võib maksta sulle elu
Kuid Ma annan sulle palju enam
Käia Minu teed ja kuuletuda Mulle on seda hinda väärt
sest Ma olen sinu poolel
"Jätta kõik ja järgida Mind
võib maksta sulle elu.
Nii läkski.
See maksis mulle kogu mu elu, kuid ma sain palju enam tagasi.
"Käia Minu teed ja kuuletuda Mulle on seda hinda väärt,
sest Tema on minu poolel."
Oleks ma seda laulu natuke tähelepanelikumalt kuulanud.
Mõista, mis Ma sulle ütlen
Jätta kõik ja järgida Mind
võib maksta sulle elu
Kuid Ma annan sulle palju enam
Käia Minu teed ja kuuletuda Mulle
On seda hinda väärt
Sest Mina olen sinu poolel
Sõime mõne nädala eest ühes spordirestoranis.
Jälgisin pingsalt Rootsi-Malta jalgpallimatši.
Meie kõrval pisut eemal istus vanemaid mehi.
Vaatasime mängu ja sõime.
Kõik oli rahulik ja rõõmus.
Siis läksid mehed millegi üle vaidlema.
Kutsusime nad meie lauda ning nad tulidki.
Nad esitlesid end kui linna spordijuhte.
Panime tähele, et ühel mehel oli väga raske istuda.
Küsisin, kas tal on valus.
"Jah, mul just lõigati kasvaja seljast
ning mul on väga raske seista ja istuda.
Ta istus ju sinu kõrval.
Mõtlesin, et see on Isand, et me nendega kohtusime.
Tundsin, et sa pead talle käe peale panema.
Palusin sul seda teha.
Mõtlesin kohe, et me pole temalt lubagi küsinud.
"Seda ma küll ei taha," oli mu esimene mõte.
Ma ei kuulnud Jumalalt, et midagi juhtuks.
Tahtsin vaid rahus süüa.
Küsisin, kas ta lubaks sul talle käe peale panna.
Kui ta ütles jah, siis olin nõus.
Panin käe ta seljale.
Ma ei öelnud midagi ega palvetanud.
Tänasin vaid oma sees taevast Isa selle eest, mis juhtub.
Samal ajal vestlesin mina teistega spordist ja muusikast.
Küsisin mehelt, kas ta saab püsti tõusta ja uuest istuda.
Ta tegigi seda ja küsisin, kuidas on ning valu oli alles.
Imelik oli see, et kui ta ütles, et kõik on sama, sain mina usu.
Ütlesin: "Simon, pane talle uuesti käsi peale."
Tegin seda, seekord rõõmuga.
Samal ajal rääkisin mina teise kahega.
Palusin tal uuesti tõusta ja kui ta istus, küsisin uuesti sama.
Ta ütles üllatunult, et parem oli.
"Kas kogu valu on läinud?" - Ei.
"Simon, pane uuesti käsi peale."
Palusin tal kolmas kord tõusta ja istuda.
Ta tõusis ja kui ta uuesti istus, siis ta silmad..
Seda me ei unusta.
Need olid nagu kaks suurt alustaldrikut või maakera.
Ta küsis: "Mis asja te tegite?"
Ütlesin, et me käime koos Jeesusega.
Alles siis hakkasime kuulutama.
"Tema tervendab, sest Ta armastab sind."
Tema sõbra reaktsiooni me ei unusta, kes ütles:
"See ju võtab kõhedaks.
Sellised asjad on ju YouTube'is."
Selgitasime neile..
Jeesuse järgimine tähendab suhet.
Paned tähele, et sel korral polnud me kumbki sellises tujus,
et teha uut "jumalateenistust."
Sõime ja vaatasime jalgpalli.
Keset seda kõike tuleb Isand ja seda tunnistust nad ei unusta eal.
Kõlab kummaliselt,
kuid sellised lood on muutunud tavaliseks.
See polnud nagu midagi erilist.
Oli loomulik, et ta saab terveks.
Jumalaga käies on see elu loomulik osa.
Teame, et Ta on kogu aeg meiega.
Ta tahab ju inimesi isiklikult kohata.
Kui julgeme astuda selle sammu ja paluda kellegi eest, kel valu,
või saad Jumalalt sõna ja julged selle edasi anda:
"Ma ei tea miks ma selle sinu jaoks sain, aga.."
Inimene saab ise aru, mida see tähendas.
Kui sain aru, et olin selle insuldi ise põhjustanud,
kukkus mu maailm täielikult kokku.
2013. a septembrist 2014. a juulini oli mu elu halvim aeg.
Tegin kõik, et end ise tuimestada ning siit ilmast lahkuda.
Tegin kõik mis minu võimuses, et saaks selle asjaga ühele poole.
Kungsbacka pastor Joakim Holmgren,
kes pole enam meiega, tõstis mu üles.
Mul oli Joakimiga hea kontakt ning palvetasime palju.
Ma ei tea, aga ehk tulevadki tõelised muutused, kui oled nullis.
Usun seda.
Sel pühapäeval, kui Joakim viis mind Valetisse,
mis oli Göteborgi vanim rehabilitatsioonikeskus.
Seal kohtasin Jumalat.
Kogu otsimine, jahtimine, põgenemine ja peitmine sai läbi.
See oli nagu..
..nüüd saan teha otsuse,
et hakkan elama.
Mina, kes olin alati tahtnud surra.
Otsustasin, et selleks et minna selles suunas,
lähen nüüd hoopis teises suunas.
Olen õppinud, mida tähendab alandlikkus.
Kõige enam olen õppinud, mida tähendab arm.
Siis kohtusin mina Isandaga ja siis kohtus Dan Isandaga.
Panime selle osa nimeks
"Sinu inetuim on kauneim, mida anda Jumalale."
Ole avatud oma vigade ja puuduste suhtes
ning anna need Isandale.
Tema muudab su elu.
Sinust võib samuti saada see,
kes aitab teisi, kes on sarnases olukorras.
Kaks ja pool aastat tagasi pärast mu kainenemist
hakkasin taas osalema Linnea kiriku töös Göteborgis.
Seal tuli leida tegevust kodututele ja neile,
kes olid ühiskonnas tõrjutud positsioonis.
Oskan ju laulda ja mängida.
Olin aastaid muusikaõpetaja.
Teisipäeviti mängingi ja laulan kodututega.
Selle nimi on muusikaprojekt ega ole ainult kodututele.
Jagan teistega ka oma elust.
Sõidan ringi ja räägin,
et kauneim, mida saad Jumalale anda,
on su elu inetuim.
Ma ei räägi ainult viletsusest.
Usun, et iga inimene kannab mingit viletsust.
Tahan rääkida ka sellest, kuidas saada vabaks
kõigest su elu halvast ja inetust, mis seob.
Võid saada täiesti terveks,
leida täieliku sisemise tasakaalu ning tunda end hästi.
Hommikul võib ärgata hea tujuga, olles täis tegutsemistahet.
Olen saanud tagasi eluisu.
Kauneim, mida anda Mulle
On inetuim, mis sul on
Luba Mul end armastada
Just sellisena nagu oled
Parim, mida anda Mulle
On halvim, mis sul on
Luba Mul sind armastada
Just sellisena nagu oled
Oled Minu jaoks nii kaunis
Nii kallihinnaline ja puhas
Ma ei näe ühtki plekki
Su katkisus on saanud terveks
Kauneim, mida anda Mulle
On inetuim, mis sul on
Luba Mul end armastada
Just sellisena nagu sa oled
Luba Mul end armastada
Just sellisena nagu oled
Nägid seda osa Daniga
ja ehk tundsid temas ka ennast ära.
Igatsed, et võiksid ka anda Jumalale kauneima,
milleks on sinu inetuim.
Tahan sinuga koos palvetada.
Kallis taevane Isa, tulen Sinu ette.
Näed, et vajan Sind.
Igatsen kogeda sama.
Jeesus, annan end praegu täielikult Sinule üle.
Muuda Sina see, mida mina ei suuda.
Jeesuse nimel. Aamen.
Selles osas kohtusid Daniga.
Järgmises kohtud Magnus ja Pia Björkgreniga Soomest.
Nad räägivad, mis juhtus pärast nende ristimist täiskasvanuna.
Täname kõiki annetajaid,
kes on teinud "Kahe naabri" teise hooaja võimalikuks.
Kui sulle see saatesari meeldib, siis on sul võimalik seda toetada,
et me saaksime uute osade tegemist jätkata.
Taevas TV7 annetustelefon 900 1770 (10 eurot)
Tõlge: Riina Aasa