Tere, olen Simon Ådahl. - Mina olen Almgren.
Käes on "Kahe naabri" uus hooaeg.
Kohtume nendega, kes on Jeesusega isiklikult kohtunud
ja kelle elu on muutunud isiklikuks suhteks Temaga.
Tänases osas räägivad Janne Fagerström ja Marita Orevi,
kuidas nemad tulid pimedusest valgusesse.
KAKS NAABRIT
Ma ei teadnud, et ta plaanis enesetappu.
Auto pagasiruumis oli juba nöörgi valmis pandud.
Mu elu tabas kohutav krahh.
See oli nii ootamatu.
Ma ei olnud selleks valmis.
Sattusin sellisesse meeleheitesse,
et ise ka imestasin, et nii võib üldse tunda.
Panime selle osa nimeks "Pimedusest valgusesse".
Mäletan, kui jooksime mööda üht väikest Rootsi linna ringi,
sest olime peale koosolekut nii näljased.
Meil polnud aega süüa.
Otsisime, kus süüa saaks
ja ma palusin Jumalat, et ta avaks kuskil mõne restorani.
Kohe nägingi itaalia restorani, mis oli avatud.
Läksime sisse ja nägime üht noort naist,
kellelt küsisime, kas köök on lahti.
Olin reisimisest väsinud.
Koosolek just lõppes ja olin näljane.
Ütlesin: "Örjan, ära hakka talle nüüd prohveteerima.
Sööme lihtsalt ja lõõgastume."
Huumor on selles, et Issand arvas teisiti.
Varsti toodi toit ja naine tuli küsima, kuidas maitseb.
Kogesin Püha Vaimu ja hakkasin talle prohveteerima.
Ütlesin: "Oled selline, keda teised on jalge alla tallanud.
Kasutanud sind nagu uksematti.
Käin koos Jumalaga ja kogen, et midagi juhtus, kui olid 9aastane.
Kui olid 9-aastane, juhtus su elus midagi väga ränka."
Pisarsilmi tunnistas ta, et kui ta oli 9, lahutasid ta vanemad.
Elu polnud enam sama, mis enne. - Jah.
Mina ütlesin siis, et ta kannab süngeid mõtteid ja tahab end tappa.
Ta hakkas nutma ja ütles, et see on tõsi.
Soovitasin tal avada oma süda ja paluda Jeesus oma ellu.
Seda öeldes tajusin, et ta mõtleb: "Mismoodi ma seda teen?"
Ütlesin talle ka seda, et ta nii mõtleb.
Ta kinnitas ka seda.
Ütlesin, et võime koos palvetada.
Võtsin tal käest ja palusime üleandmispalve,
kus ta avas oma südame, palus Jeesuse oma ellu ja tuli usule.
Tavalises restoranis. - Jah.
Tavalisel õhtul. - Jah.
Kes ma olen?
See on üks huvitav küsimus.
Olen jutlustaja, kuid hariduselt olen õpetaja.
Reisin üle kogu maa ja räägin Jeesusest.
Maailma parim töö.
Tere tulemast.
Tore sind näha. - Samad sõnad.
Ilus kodu. - Tere Örjan, teretulemast. - Aitäh.
See oli ammu. - Jah, kaua aega tagasi.
Kas mõistate, kui võimas oli see kohtumine 10 aastat tagasi?
Mõtlen tihti, mida Jumal suudab ühe inimese elus teha.
Kui sain su sõnumi, vastasin väga napilt ja järsult.
Natuke isegi paha tunne on.
See polnud just kaastundlik vastus.
Ütlesin vaid, et andestus on otsus, mitte tunne.
"Õnnista neid, kes sulle on liiga teinud."
Need olid just need sõnad, mida mul oli vaja kuulda.
Sa ei aimagi, kui õigus sul oli.
Elasin üsna tavalist elu.
Olin koguduses aktiivne, osalesin ülistuses ja juhatuses.
Abielu tundus ka täitsa normaalne.
2009 suvel hakkasin tundma,
et mu abielus ei olnud kõik päris nii nagu peaks.
Küsisin Jumalalt, mis on valesti.
Palusin, et tõde tuleks ilmsiks, sest midagi näris sees.
Selgus, et mu abikaasa oligi kohanud kedagi teist
ning jättis mu selle teise naise pärast maha.
Mu elu varises kokku.
See tuli nii ootamatult.
Ma ei osanud seda aimatagi.
Sattusin sellisesse meeleheitesse,
et ise ka imestasin, et nii võib üldse tunda.
Algul palusin Jumalat, et võiksin lihtsalt surra.
Ma ei suutnud selle valuga elada.
Samal ajal ma ju ei tahtnud surra.
Mu polnud mõtteski end tappa.
Siiski mu süda purunes.
Mida aeg edasi, seda raskemaks läks mu enesetunne.
Minus tõusis viha. - Jah.
Selle kõige keskel kirjutasingi sulle.
Palusin eestpalvet, et suudaksin andestada.
Olin ju kuulnud su enda lugu andestamisest.
Aastaid tagasi sain kirja ühelt võõralt naiselt,
kelle nimi oli Marita Orevi.
Ta palus palvet, sest ta mees oli ta hüljanud ja ta oli nii õnnetu.
Kogesin talle vastates Püha Vaimu
ja tundsin, et pean ütlema, et andestus on otsus, mitte tunne.
Otsusta andestada ja palveta mõlema eest ja õnnista neid.
Saatsin kirja ära ja mõtlesin siis, et see polnud just kaastundlik.
Oleksin ehk pidanud ütlema,
et mul on nii kahju, tunnen kaasa, muidugi palvetan.
Saatsin aga hoopis need sõnad.
Sa saatsid just selle, mida mul oli vaja kuulda,
et andestus on otsus, mitte tunne.
Olin küsinud Jumalalt,
kuidas saan andestada, kui ma nii tunnen?
Tahan ta läbi peksta, talle kätte maksta
ja talle haiget teha nagu tema tegi mulle.
See oli Jumal, kes mulle sinu kaudu vastas.
Kas tundsid tõrget, kui käskisin sul neid õnnistada?
Jah, see oli raske.
Tead ju omast käest.
Samas tundsin, et tahan kuulata Jumala sõna.
Kirjutasid, et see on minu ja Jumala vaheline asi,
et õnnistan oma meest ning tema uut naist.
Tahtsin sõna kuulata ja uskusin, et see on minu tee vabadusse.
Paljud kristlased sõidavad muudkui ühelt konverentsilt teisele,
nagu jahiksid nad Jeesust.
Tahavad midagi kogeda, saada mingit kaifi või täitumist vms.
See pole just vale,
kuid parim on see, kui räägid üksi Issandaga.
Minu kõige võimsamad kohtumised on siis, kui olen just uinumas
või keset ööd, kui olen üksi koos Isandaga.
Need lähedased jutuajamised ja suhtlemine Isandaga,
mil istun kui üksi Isanda süles.
Selleks ei pea sõitma konverentsile,
kuigi need võivad ka ülesehitavad olla.
Kui tahan sind tundma õppida, pean saama sinuga suhelda.
Muidugi võin ju ka teistelt küsida, kes on Simon Ådahl.
Ta räägib mulle, mida tema sinuga on kogenud,
kuid see ei pruugi olla sama, kui mina saan sinuga kokku.
Sama on Isaga.
Tema tahab suhelda iga oma lapsega.
Isa tundma õppimine eeldab, et sa võtad selleks aega.
Kui mina loen Piiblit,
siis ma ei ahmi tervet peatükki vaid lasen Vaimul juhtida.
See võib olla ainult üks salm,
kuid see võib olla minu jaoks elav mitu kuud.
Praegu on Roomlastele 12:2.
Meele uuendamisest nagu Paulus kirjutab.
See on nii võimas salm.
See sai elavaks.
Mõni teine kord on jälle teised salmid.
Oleme jälle siin. - Himlen TV7.
Tulge sisse.
Tore teid näha! - Teid samuti!
Kõik hästi? - Jah on.
Vaatame korraks stuudiosse. - Siin oleme salvestanud.
Veel milliseid võimsaid saateid!
Vaatame siia ka.
Siin istub toimetaja.
Tere, siin istun mina ning toimetan.
Sina siis korrastad salvestusi. - Jah.
Siis on veel ülasaal. - Jah.
Tere, Janne. - Tere-tere.
Kuidas läheb?
Väga hästi. - Suurepärane.
Lahe tagi sul. - Tore teid näha.
Tere Örjan.
Kohvi kuluks ära.
Istume siin kenas toas ning joome kohvi.
Mis koht see on?
Oleme Uppsala kontori külalistetoas.
Külalised tulevad ja saavad siin midagi head maitsta.
Natuke soojust.
Olen Janne.
Elan pool aega Stockholmis ja pool aega Hälsinglandis.
Reisin ringi ja müün tehastele tööriistu ja masinaid.
Mul on kaks last, kes on 9 ja 11.
Tunnen Janne Fagerströmi juba aastaid.
Ta käis ikka Gävles "Kohtu Jeesusega" koosolekutel.
Kulus aastaid enne kui teda jälle nägin.
Ükskord tuli ta taas Gävlesse.
Nägin teda ringi kõndimas ega tundnud teda ära.
Kogesin, et Püha Vaim õhutab mind küsima, kuidas tal läheb.
Janne vastas natuke põiklevalt, et kõik on hästi.
Tundsin, et see pole nii, sest nägin, et midagi oli viltu.
Tema üle oli sünge, tume pilv.
2014. a oli mul abielulahutus.
Tundsin kohe, et selle eest tuleb mul maksta ränka hinda.
Ma ei uskunud, et see hind saab olema nii kõrge.
Osalt kogesin meeleolu muutust,
siis tuli ka süü- ja võlatunne, nii et tõmbusin eraklusse.
Üritasin inimestega kontakti hoida, kuid midagi takistas.
Sügise jooksul pettumus ja mure kasvasid.
Mõtted muutusid aina süngemaks,
kuni viimaks mõtlesin, milleks üldse peaksin elama?
Mul on 2 last, keda väga armastan, kuid tundsin, et ma pole hea isa.
Parem see kõik lõpetada.
Oktoobris ja novembris olid halvimad ajad.
Olin ostnud köie ja teinud sinna lasso-sõlme
nagu kauboifilmides, kus hobusevargaid puusse puuakse.
Sel viisil käis see kähku.
Olin Stockholmis ka ühe koha juba valmis vaadanud.
Ühe silla üle vee ja kaljude.
See pidi käima kähku.
Keset silda nöör kaela ja valmis.
Mõne sekundiga asi ühel pool.
Olin ka aja juba otsustanud.
Lapsed olid minuga esmaspäev ja teisipäev.
Kolmapäeval pidin siis lõpu tegema.
Laupäeval enne seda
helistas mulle Söderhamnist sõber Marita.
"Kas tuled laupäeval Jeesus-trehvile? - Ei usu.
"Aga sa peaksid," ütles ta. - Pole tahtmist.
"See on väga tähtis. Usun, et Isand tahab seda."
Ei saa, tööd on palju.
"Tunnen Tommyt. Ajan selle korda. Kas siis tuled?"
Ütlesin, et ei tea.
Läks 15-20 minutit.
"Rääkisin Tommyga. Koht on olemas, tuled?"
Ma ei teadnud, et ta plaanis enesetappu.
Tal oli auto pagasiruumis juba nöörgi valmis,
et järgmisel nädalal end sillal üles puua.
Ma ei teadnud seda.
Tundsin, et pean temaga rääkima.
Haarasin tal käsivarrest ja kutsusin ta eemale sohvale.
Ütlesin, et pean temaga rääkima.
Ta nõustus.
Ta istus ja küsisin uuesti: "Janne, kuidas sul läheb?"
"Hästi läheb."
Haarasin temast kinni
ja ütlesin, et lähme sinna eemale, kus saab omaette istuda.
Ta istus mu kõrvale ja ma küsisin:
"Janne, kuidas sul tegelikult läheb?"
"Kõik on hästi."
Küsisin: "Miks ma siis näen su pea ümber musta pilve?"
Ta vaatas mulle otsa ning hakkas nutma ja ütles vaikselt:
"Kolmapäeval pidin end ühelt sillalt alla riputama,
sest minu elu on läbi."
Minu versioon juhtunust erineb ju sinu omast,
kuna ma järgisin Püha Vaimu õhutust.
Seda on vaatajatele raske seletada.
See on Jumala Vaimu tugev ligiolu.
Mäletan, et küsisin uuesti, kuidas sul päriselt läheb.
"Hästi," vastasid sa.
Siis küsisin musta pilve kohta su pea ümber.
Järgisin siis Vaimu õhutust.
Ma ei mäleta enam täpselt,
kuid ma tunnen ära, kui saatan kedagi ründab.
Tal on üks eriomane joon, ja see on see, et ta on surmavaim.
Kogesin sinu üle olevat saatana surmavaimu.
Ütlesin: "Jeesuse nimel käsin sel surmavaimul lahkuda.
Tunnen sind ja sul pole Janne üle mingit õigust."
Siis järgisin Püha Vaimu juhatust.
Kuid sinu versioon?
Jah, nii oli, et tirisid mind fuajeest kaasa ja ütlesid:
"Pean sinuga rääkima, Janne, sest ma ei tunne sind ära.
Mis sind rõhub?"
Tulin sinuga kaasa ja me võtsime istet.
Ütlesin ausalt,
et olen teinud ettevalmistusi, et sellest maailmast lahkuda.
Sa ütlesid, et teadsid, et tegu on enesetapuga,
kuid sa tahtsid, et ütleksin seda ise.
Vaatasid mulle otsa ja ütlesid: "Ma olen Isanda sulane."
Võtsid mul käest ja ütlesid: "Puhun sinusse elu!"
Puhusid mulle otse näkku ning see must pilv kadus.
Vaat' nii tundsin seda kadumas.
Palvetasid ja ma tundsin,
kuidas Jumala Vaim ja rõõm tulid mu üle.
Palvetasid vist päris kaua? - Ei mäleta.
Hakkasime mõlemad naerma, kui tuli selline rõõm.
Siis ütlesid: "Seal on kaks inimest, mine prohveteeri neile."
Ütlesin, et seda ma ei saa.
Sa jäid kindlaks: "Isand ütles, et sa pead seda tegema."
Vedasid mu sinna.
"Hei, mina olen Simon. See on Janne Stockholmist.
Tal on teile Isandalt tervitus.
Mina mõtlesin: "Tohoh."
Palvetasin esimese eest ja saingi talle sõnumi.
Palvetasin siis teise eest ning sain ka talle sõnumi.
See kanal oleks nagu jälle lahti läinud, mis oli enne pimeduses.
Siis ütles ta äkki:
"Seal on kaks inimest, mine prohveteeri neile".
"Ei, seda ma ei saa."
"Saad küll."
"Ma ei tea.." - Lähed küll.
Ta läks minu ees ja ütles: "Janne on Stockholmist.
Ta palvetab te eest ja tal on teile Isandalt sõnum."
Mõtlesin, et see on ju hullumeelne.
Palvetada ma ju võisin ja äkki saingi sõnumi.
Olen ju varemgi üsna palju prohveteerinud.
Nüüd tuli see kui selge hääl, mida polnud kuulnud mitu kuud.
Rääkisin otse nende ellu ja nägin, et see tabas märki.
Jumal alustas nagu algusest, vana oli möödas
ja algas uute aluste rajamine ning uus aeg koos Isandaga.
See oli nagu kinnitus,
et Ta ei olnud mind unustanud vaid ma olin mängus tagasi.
Ütlesid, et sul oli abielulahutus.
Ma tean palju näiteid.
Saan ju lahutajatelt e-kirju.
Nad ei tea, kas nad saavad kogudusse edasi jääda või mitte.
Kas kogudus ei peaks just aitama, kes on elus "läbikukkunud"?
Kas meil peab kõik kogu aeg olema täiuslik, laitmatu fassaad?
Volvo, koer ja maja.
Ehk on uus aeg, kus oleme kõigeks valmis? - Jah.
Rääkisid enne tunnistusest.
Sellest võimsamat ei olegi.
Juriidikas ja kohtus otsustab tunnistus kohtualuse saatuse.
Piiblis tõsteti ju Iiobi vastu süüdistus.
Jumal lasi teda proovile panna, mitte üle jõu, kuid siiski raskelt.
Vähesed oleks selle üle elanud.
Tunnistuses on vägi süüdistaja vastu.
Tunnistame, sest kuri võidetakse Talle vere ja tunnistuse sõnaga.
Selles on vägi, las see tunnistus tulla koguduses esile,
sest paljudel on tunnistus, mis võiks kellegi teise päästa.
Seeasemel, et ainult üks peab ühikese loengu.
Vanasti oli ju nii, et kogudus kasvas plahvatuslikult
inimeste tunnistuste tõttu, milles inimesed end ära tundsid.
Piiblist loeme Jeesusest ja jüngritest.
Ennast tunneme ära pigem jüngrites,
sest Jeesus oli täiuslik, jüngrid aga mitte.
Piiblis on ehk 4-5 näiliselt laitmatut
nagu näiteks Joosep, Taaniel, Rutt ja Ester.
Muud on parajad kobakäpad, kuid Jumal kasutab neid.
Peame julgema näha, et Jumal kasutab meid vaatamata puudustele.
Tunnistus inimestelt, kes maadlesid kas puuduse,
suhete või elumuredega, kuid Jumal oli nendega.
Keegi, kellel samad mured, kuulab ja mõtleb:
"Kui Jumal teda aitas, siis saab Ta ka mind aidata?"
Ma poleks osanud seda iial unistadagi.
Kui sa põhjas olles oleks teadnud,
et sa paari aasta pärast kuulutad Kongos tuhandetele?
Kui keegi oleks seda siis öelnud,
oleks mul olnud seda väga raske uskuda.
Muidugi.
Kohtusime sinuga ka hiljem, pärast seda kirjavahetust.
Siis sa kohtusid ka Örjaniga.
Saime mõlemad sulle sellest teenistusest prohveteerida.
See on nii vägev Jumala juures,
et kogu selle protsessi ajal hakkas Jumal mulle rääkima
ja kuulsin ise Tema käest, et ma hakkan jutlustama.
Siis tulite ka teie mõlemad
ja prohveteerisite sama, teadmata, mis Jumal mulle oli öelnud.
Oli veel teisigi. - Jah, vähemalt kaks.
Ja nii läkski. - Jah.
Täna elan selles, mida mulle 9 a tagasi ütlesite.
Prohveteerisime ka võimatuid tervenemisi.
Kas oled neid näinud?
Jah, olen näinud palju tervenemisi.
Räägi sellest viimasest. - Viimane oli Kongos.
Tuli üks väike poiss, kellel polnud kõrva.
See nägi välja nagu oleks talle püütud midagi nahast konstrueerida.
Tal ei olnud ka nähtavat kuulmekäiku.
Ometi tahtsid nad palvet, et poiss hakkaks kuulma.
Milline usk. - Jah, poiss uskus.
Hakkasime palvetama ja ta hakkaski kuulma.
Ilma kuulmekäiguta. - Jah ja ilma kõrvata.
Vapustav. - Jah, tõesti.
Sulgesime terve kõrva ja kontrollisime hoolega.
Inimesed küsivad, kas meil on arstitõend. Ei ole.
Olen vaid pealtnägija,
kuid sama oli ka Matteuse, Markuse, Luukase ja Johannesega.
Simon helistas ükskord, kui olin just tervenenud.
Ta hakkas rääkima mu ellu ja ütles,
et Jumal hakkab mind võimsalt kasutama.
Hakkan palju reisima ja jutlustama.
Ta prohveteeris vist ligi tund aega.
Seejärel sain sarnase sõnumi Örjanilt ning veel 2-3 sõltumatult isikult.
See kinnitas, mida olin isegi juba oma südames kuulnud.
Osa sellest, mis Simon mulle ütles 2010 kevadel,
on hakanud nüüd viimase aasta jooksul juhtuma.
Kõik ei täitunud kohe vaid olen selle sisse kasvanud.
Olen näinud inimesi tervenemas ja räägin suurtele rahvahulkadele.
Aeg, kui Jumal mind tervendas, oli nagu Tema külastusaeg.
Jumal oli väga lähedal.
Hakkasin kuulma Teda nii nagu ei kunagi varem.
Kogesin, et Jumal ütles mulle otse,
et Ta tahab, et hakkaksin kogudustes jutlustama.
Imestasin, kuidas see küll saab juhtuda.
Uksed läksid justkui ise lahti.
Algul olid mul sisevõitlused, sest ma ei näinud end jutlustajana.
Läks aastaid enne kui julgesin seda sõna enda kohta kasutada.
Millegipärast oli selline ettekujutus,
et jutlustajad on mingid veatud imeinimesed.
Nüüd tean, et see pole nii vaid Jumal võib võtta kelle iganes.
Panin oma elu 100% maha.
Olen elanud kogu elu koos Isandaga ja palunud juhtimist,
kuid siis jõudsin iseenese lõppu ning tahtsin kõik Talle anda.
Küsisin, mida Ta tahab, et teeksin.
Esimest korda elus olin valmis andma Jumalale kõik.
Kui Ta oleks käskinud mul Kuule sõita, oleksin seda teinud.
Olin nii tohutult tänulik,
et Ta oli mind tervendanud ja kriisist välja toonud.
Võin ka ise Marita loole alla kirjutada.
Otsustasin õnnistada neid,
kes on mulle halba teinud ja see tegi mind vabaks.
Kuigi olin usklik, ei olnud mul õiget suhet Jeesusega.
Matteuse 5:44 ütleb: "...armastage oma vaenlasi
ja palvetage nende eest, kes teid taga kiusavad."
See toob sind pimedusest valgusesse.
Ma tahan nüüd paluda ja sa võid minuga ühineda.
Jeesus, ma tulen su ette
ja palun, aita mul andestada kõigile, kes on mulle halba teinud.
Jeesus, soovin ühte uut ja paremat suhet Sinuga.
Tahan oma ellu uut aega.
Tahan jätta kogu kibeduse.
Kõik need halvad mõtted, mis mind piinavad.
Tean, et oled päriselt olemas ning ma palun, tule mu ellu.
Võtan Su vastu nagu laps võtab Isa käest vastu kingituse.
Aamen.
Selles osas kohtusime Janne Fagerströmi ja Marita Oreviga.
Järgmise osa pealkirjaks panime:
"Sinu inetuim on kauneim, mida saad Jumalale anda."
Põnev. Nägemiseni.
Täname kõiki annetajaid,
kes on teinud "Kahe naabri" teise hooaja võimalikuks.
Taevas TV7 annetustelefon: 900 1770 (10 eurot)
Nii saame ka edaspidi uusi osasid toota.
Tõlge: Riina Aasa