Oli telttakokoussarja Ullaredissa leirintäalueella.
Eräänä iltana tuli vanhempi nainen, ja oli hämmästynyt Hengen lahjoista.
Hän kysyi, kuinka tämä toimii?
"Haluan tietää kaiken siitä, miten pääsitte tähän sisälle?"
Sanoin, että se on niin yksinkertaista, ollaan vain luonnollisia, -
Herra tekee kaiken, emme me, kuten esimerkiksi nyt.
Hän tuijottaa minua. "Mitä tuo nyt sitten tarkoittaa?" Juuri nyt näen -
pienen pojan pyörän päällä ja olet niin huolestunut pojasta -
mutta Herra sanoo, että Hän panee kaksi enkeliä pienen kaverin taakse.
Sitä paitsi olen pannut suojaavan käteni pojan avuksi.
Ei tarvitse ollenkaan olla huolestunut. Hän alkaa itkeä hillittömästi sanoen, -
että tämä on lapsenlapseni ja olen hänestä huolissani.
Pyysin häntä kääntymään, kosketin selkää, sanoin pum, -
nyt huolesi on poissa sillä Herra ei halua sinun olevan huolestunut.
Sinun täytyy luottaa, että Jumala huolehtii tästä pikkupojasta.
Nainen alkoi ylistää Herraa ja oli niin iloinen.
Harvoin olen nähnyt niin vapautuneen daamin lähtevän telttakokouksesta.
On ihanaa, kun Hengen lahjat vapauttavat ihmisiä.
Vain Jumala voi spontaanisti puuttua ihmisen elämään.
Hei olen Simon Ådahl ja minä Örjan Almgren.
Nyt alkaa "Kahden naapurin" uusi kausi.
Tänään on henkilökohtaisesti Jeesuksen kohdanneita ihmisiä -
ja miten heidän elämänsä on muuttunut sen ansiosta.
Tapaamme Peterin ja Marion. Peter on poliisi ja Mario entinen rikollinen.
Kerromme, miten Jeesus tarttui heidän elämäänsä.
KAKSI NAAPURIA.
Aivan upeaa. Tuntui kuin kuin joku olisi suihkuttanut -
ja huuhtonut pois kaiken lian.
Pyhä Henki on niin elävä. Ihmiset parantuvat, tulevat uskoon.
Minä en ole tehnyt mitään muuta kuin ottanut sen todesta, mitä Hän sanoo.
Olen Peter Lindberg, kasvanut Söderhamnissa.
Nykyisin asun Vågbron lähellä vaimoni ja 2 lapsen kanssa, -
poikien ja koiran kanssa.
Olen ollut poliisina lähes 13 vuotta.
Hommailen kaikenlaista. Tällä hetkellä olen poliisien jatkokoulutuksessa.
Olemme matkalla Peter Lindbergin luokse Söderhamniin.
Haastattelemme häntä siitä, kuinka hän löysi tien Jeesuksen luokse.
Onpa tosi hienoa tulla poliisin luokse. - Onkohan?
Sanotaankohan tätä "Hotelli Pidätykseksi?" - Jos niin sanotaan.
On erittäin upeata istua tässä, -
koska meillähän ei ole ollut minkäänlaista yhteyttä.
Tuskin tiesin, että olet olemassa, kuitenkin enemmän kuin Örjanista -
taustasi vuoksi tiesin nimesi.
Olen kasvanut urheilun maailmassa.
Siellä lähes kaikki perustui saavutuksiin.
Näin oli myös koulussa, -
minkä vuoksi lopulta minuun iski eräänlainen suoritusahdistus.
Siitä johtuen en voinut enää suorittaa.
Pelkästään psyykkisesti kehoni lukkiutui kokonaan, -
silloin kun täytyi suorittaa jotakin fyysistä.
Se oli tosi työlästä ja kärsin kauheasti suoritusahdistuksesta.
Mielestäni oli kuitenkin kivaa jatkaa. Harrastin mm. maastohiihtoa.
Mutta en pystynyt kilpailemaan ollenkaan.
Kuvittelin ettei minua rakasteta oikeasti -
ellen suorita jotain.
Tämä oli varmasti vääristynyt kuva -
mutta tunsin niin. Nyt ei sitä ehdottomasti ole enää.
Äitini on rukoillut puolestani vuosien ajan.
Hän rukoili lähes 40 vuotta puolestani ennen kuin hänkään pelastui.
Hän luovutti minut varhaisessa iässä Jumalalle.
Hän oli epävarma itsestään vanhem- pana, mikä ei ole kummallista alussa.
Minun matkani alkoi eräänä yönä, kun tulin töistä.
Avasin kanava 10:n TV:ssä.
Siellä eräs mies kertoi Jeesuksesta ja siitä, mitä hän itse oli käynyt läpi.
Se kosketti sydäntäni niin, -
että halusin tietää enemmän.
En tuntenut Peter Lindbergiä ollenkaan enkä tiennyt, -
että hän on poliisina Söderhamnissa.
Hän kertoi myöhemmin, että oli tullut työvuoron jälkeen kotiin -
ja oli melko väsynyt. Hän selaili TV-kanavia.
Yhtäkkiä hän löysi kristillisen TV-kanavan.
Hän näki minut puhumassa uskosta Jeesukseen.
Peter kiinnostui yhä enemmän ja seuraavana aamuna hän löysi netistä -
Youtube klipin minusta ja Örjanista.
Jos googlaisin lisää, niin ehkä he kertovat enemmän Jeesuksesta.
Niin tuli paljon mm. YouTube käyntejä.
Sen seurauksen sain täysin eri kuvan siitä, kuka Jumala on.
Tämä sai minut useita kertoja murtumaan tietokoneen ääressä.
En tajunnut silloin mutta nyt ymmärrän, -
että Pyhä Henki kosketti minua ja halusi yhteyden kanssani.
Hän soitti uskovalla äidilleen, joka oli rukoillut hänen puolesta vuosia, -
ja kysyi "Kuulehan äiti, tunnetko Simon Ådahlin?"
"Ilman muuta" äiti sanoi. "Hänellä on pian kokouksia Gävlessä."
Soitin hänelle ja kysyin Simon Ådahlista, kuka hän on?
"Kyllä, mitä sitten?" Hänen päässään alkoi raksuttaa. "Mitäs tämä on?"
Hän ei kuunnellut Simon Ådahlin musiikkia -
eikä ollut puhunut hänestä koskaan.
Sanoin, että minun täytyy saada puhua sen miehen kanssa.
Ensimmäinen ajatus klipin nähtyäni oli, -
että haluan kokea samaa, missä he ovat mukana.
Kaksi täysin tavallista ruotsalaismiestä kertovat siitä, -
mitä Jumala tekee heidän elämässään -
ja missä he ovat mukana vain uskomalla Jeesukseen.
Äiti sanoi, että hehän muuten ovat Pelastusarmeijassa Gävlessä.
Oliko se nyt muutaman viikon kuluttua. Sinnepä menen, sanoin.
Sanottu ja tehty, sinne lähdimme.
Ikä ei merkitse mitään.
Tapasimme tuon 85-vuotiaan miehen vain muutama kesä taaksepäin.
Profetoin hänelle näin:
Herra sanoo, että voitat tulevina vuo- sina ihmisiä enemmän kuin koskaan.
85-vuotias.
Tavatessani hänet 2 vuotta myöhemmin, hän sanoi -
ettei ole enää "sukellusvenekristitty", -
joka vain käy seurakunnassa ja on pinnan alla loppuviikon.
Olen voittanut ihmisiä enemmän kuin koskaan.
Kierrän pakolaisleireillä ja siellä kunnioitetaan vanhempia miehiä.
Leireillä olen johdattanut melkoisesti ihmisiä pelastukseen.
Hän oli säteilevän onnellinen. Mikä ero, kun Henki on mukana.
Kaikki vain loksahtaa paikalleen. Oi, näinhän se olikin.
No mutta hei Mario. Mukava nähdä. - Samoin.
Sinun kertomuksesi on aivan uskomaton.
Mitä kaikkea Jumala voikaan tehdä ihmiselämässä. - Todellakin.
Olen Mario Ocaranza, olen Clilestä, skånelainen, nyt asun Boråsissa.
Marion tapasimme Simon Ådahlin evankeliointirahaston kautta.
Sen kautta opimme tuntemaan Marion ja kuulimme hänen todistuksensa.
Hän oli ollut huumekuningas Malmössa.
Tapaan sanoa olevani ruotsalais-skånelainen.
Olen ollut Skånessa vuodesta 1976, asunut siellä lähes koko elämäni.
Lähdin kotoa 6-vuotiaana. Päädyin jengiin, -
muodostimme jengin ja aloimme salakuljettaa kokaiinia Kolumbiasta.
Mario vietti rikollista elämää.
Hän vaikutti huumepiireissä, -
matkusteli jonkun ystävänsä kanssa ja haki huumeita Kolumbiasta.
Hänellä oli runsaasti rahaa huumeiden ansiosta, -
oli huumeita ja kultakelloja.
Tapaan laskea leikkiä, että elimme kuten Narcos" TV-sarjassa.
Oli täysin päätöntä matkustaa Kolumbiaan.
Jos olisimme jääneet kiinni, emme olisi koskaan nähneet auringon valoa.
Ruotsissa hierarkia menee niin, että valta on sillä, jolla on eniten rahaa.
Jos on parhaat huumeet, on valta.
Meillä oli parhaat, kokaiini oli 98 % puhdasta.
Ruotsissa 50-60 prosenttinen kokaiini on erinomaista.
Kyse on vallasta.
Se jolla on valtaa, sillä on parhaat kamat ja on kaikkien yläpuolella.
Mutta kaikella on hintansa. En voinut mennä normaalille lounaalle -
lasten ja vaimon kanssa ilman, että 10 vartijaa valvo sisääntulevia.
Marion uskova äiti oli jankuttanut hänelle, että on tultava seurakuntaan.
Mario oli kyllästynyt jatkuvaan jankutukseen.
Eräänä päivänä Marion äiti soitti ja pyysi kyytiä seurakuntaan.
Äitini oli tosi uskovainen.
Aina kun hän halusi kokoukseen, pyysi hän sinne kyytiä.
Hän tiesi, mitä minä hommailin. Aina, kun äiti istui autoon, -
oli ase hansikaslokerossa tai housujen vyötärönauhassa.
Aina autoon istuessa hän kysyi tulisinko mukaan kokoukseen.
Mietin onko hän päästään vialla, mitä minä siellä tekisin?
Uskonnollisia tyyppejä makaa lattialla, hölynpölyä.
Heti kun saarnaaja huutaa "fire," makaavat kaikki lattialla.
Luulin, että he saavat siitä maksun. Niin kului muutamia vuosia.
Kerran hän soitti minulle ja kysyi voisinko kyyditä hänet kokoukseen.
Kiinnostuin, koska hän sanoi missä kokous pidettäisiin.
Se olisi Trocaderossa, joka oli Malmön suurin homodisko.
Kokous olisi siellä. Se oli mielestäni vähän outoa.
Seurasin mukana, istuimme omalla rivillä.
He alkoivat laulaa kuten kirkossa, blaa blaa.
Saarnaaja tuli ja alkoi saarnata mutta nyt hän piti taukoja usein, -
osoitti yleisöön ja profetoi.
Hän osoitti kansaa, huusi eräälle daamille, että kärsit siitä ja siitä -
mutta Jumala ottaa pelon pois. Naiset nyyhkivät, että voi Herra, Herra.
Ajattelin, että se on naurettavaa.
Samalla mietin "Jos osoitat minua, ammun sinut."
Edessäni istui isokokoinen, lihava mies.
Taivutin itseäni ja piilouduin hänen taakseen.
Kaiken tämän keskellä näen saarnaajan tulevan ja -
asettuvan sille sivulle ja riville, missä istuin.
Hän osoitti minua ja sanoi, "Jumalalla on sinulle sanottavaa."
Katsoin häntä häivy täältä-katseella.
Amerikkalainen saarnaaja seisoo hänen vierellään ja profetoi Mariolle.
Mario ajatteli, että kunhan hän ei koskettaisi, sitä ei halua.
Saarnaajan oli tarkoitus koskettaa mutta sitten hän perääntyi.
"Ei. Herra sanoo ettei sinua saa kosketta."
Hän sanoi "Jumala sanoo, että jos seuraat teitäni -
levitän eteesi kultaa." Se ei merkinnyt minulle silloin mitään.
Vein äidin kotiin ja olin hyvin vihainen.
Puoleenyöhön saakka join viskiä ja mutisin.
Päätin, että jos seuraavana päivänä on vielä kokous, menen sinne.
Mario ärsyyntyi siitä, että hän teki hänestä pilaa kaikkien edessä.
"Teen hänestä selvää."
Seuraavana päivänä Mario meni takaisin pistooli mukanaan -
ja ajatteli ampuvansa tuon saarnaajan, joka oli häpäissyt hänet.
Kun saarnaaja tuli, hän alkoi huutaa -
"Mario, Mario olen rukoillut puolestasi koko yön."
Hän hämmästyi, "ok."
Sitten saarnaaja pyysi häntä istumaan kanssaan.
Hän istuutui ensimmäiselle penkille.
Istuin edessä, he alkoivat laulaa ja pastori astui esille.
Muistan kuinka hän sanoi haluavansa jutella siitä kuinka täyttyä.
Alkoholistina ajattelin juopumista vaikka se oli Pyhällä Hengellä.
Hän poimi pienen muovilasin, jollaisia on hammaslääkäreillä.
Hän joi siitä puolet ja heitti loput kasvoilleni.
Jälkeenpäin kuulin, että äitini oli sanonut ystävälleen -
"Hän tappaa tuon miehen."
Kun hän teki niin, minä aloin nauraa. Nauroin, niin että vatsaani sattui.
Nauroin koko ajan. Heti kun lopetin, pani hän käden päälleni ja aloin taas.
En muista kaikkea mutta hän puhui Pyhällä Hengellä täyttymisestä.
Se sai minut laittamaan aseen syrjään ja ottamaan Raamatun sen sijaan.
Olin tavattoman utelias ja luullut tätä kaikkea humpuukiksi.
Yhtäkkiä se tapahtui minulle ennen kuin olin vastannut myöntävästi.
Siitä johtuen pitäisi lähteä raamattukouluun 6 kk ajaksi.
Ok, mennään mutta viivyin 2 vuotta ja muutos tapahtui.
Marion äiti istui takana ja ajatteli, että ei, hän tappaa saarnaajan.
Hän tiesi millä tuulella Mario oli mutta Mario alkoikin vain nauraa.
Pyhä Henki tuli hänen ylleen ja hän vain nauroi ja nauroi -
ja otti lopulta vastaan Jeesuksen.
Silloin alkoi Marion elämä muuttua. On parempi, jos hän kertoo itse.
Keräsin porukan ja sanoin: - "Pojat, menen raamattukouluun."
Voitte kuvitella, miten leuat loksahtivat auki. "Mitä sinä siellä?"
Raamattukoulusta palatessani sain lisänimen "Pastori", -
"tuossa tulee pappi."
Aluksi putosin nopeasti pohjalle ja ajattelin ettei Jumalaa ole, -
ihan samantekevää. Malmössä on Cuba café niminen kafeteria -
salsapaikka. Eräänä iltana mietin, en välitä Jumalasta, annan asialle pitkät.
Menen juomaan kaljaa, tanssin salsaa ja vien jonkin naisen kotiin.
En koskaan unohda sitä. Tuskin ehdin tilata oluen kun joku huusi: -
"Tuossa on pastori." Lopulta joimme olutta ja puhuimme Jumalasta -
ja miksi pelastuin. En tanssinut salsaa enkä saanut naista mukaani.
Näin on ollut siitä lähtien, joten voisi sanoa, että he auttoivat matkalla.
En voi kuvailla sitä, mitä tapahtuu elämässäni nykyään.
Pyhä Henki on niin elävä. Ihmisiä parantuu ja pelastuu.
Minä en ole tehnyt mitään muuta kuin ottanut sen todesta, mitä Hän sanoo.
Muutin Boråsiin 3 vuotta sitten ja teen työtä eräässä seurakunnassa.
Joka toinen päivä mietin, mitä minä täällä teen?
Raamatussa on, että Hän nostaa ne, jotka eivät ole mitään, -
jotta ne jotka jotain luulevat, joutuisivat häpeään.
Silloin tunnen, että minua tarvitaan.
Menin Pelastusarmeijan kokoushuoneistoon -
ja tunsin kuinka jalkani taipuivat kuin spagetti.
Merkillinen tunne.
Olin hyvin otettu siitä tilanteesta, kun menin kirkkoon.
Olin ollut kirkossa ennenkin. Konfirmaatio, -
jumalanpalvelukset, hautajaiset, mutta tämä oli aivan toista.
Siellä sain ottaa Jeesuksen vastaan ja se oli aivan uskomatonta.
Tuntui kuin olisin ollut suihkussa, joka huuhtoo pois kaiken lian.
En usko hänen muistavan mitään siitä, mitä todistin.
Hän oli jo valmis ottamaan uskon askeleen.
Hän tunsi, että tarvitsee enemmän ja rukoili kohtaamista Herran kanssa.
Peter tuli "Kohtaa Jeesus" tapaamisiin, -
joita pidämme ravintolassa täällä Gävlessä.
Tunsin Pyhän Hengen, kun näin Peterin. Pyysin erästä henkilöä -
Peterin vierellä olemaan valmis, sillä Jumala kohtaa nyt Peterin.
Muistaakseni vain puhalsin hänen kasvoilleen näin.
Peter kaatui ja kohtasi Herran. Hän sai rukousvastuksen.
Hän sain radikaalin kohtaamisen Jeesuksen ja Pyhän Hengen kanssa.
Muutama kuukausi sen jälkeen minut kastettiin.
Tämä oli kaikkien kuvitelmieni ulkopuolella siitä, kuka Jumala on?
Ei ole kysymys uskonnosta vaan suhteesta. - Juuri näin.
Hän on kaikille henkilökohtainen.
Konkreettisesti. - Konkreettisesti.
Hän on kiinnostunut minusta kaikkien miljardien ihmisten joukossa.
Hän on todella nähnyt minut.
Sen jälkeen elämäni muuttui perinpohjaisesti.
Ehkä ei niinkään ulkonaisesti mutta muutos on tapahtunut sisälläni.
Esimerkkinä siitä on, -
että minun ei enää koskaan tarvitse suorittaa jotain tullakseni suosituksi.
Tunnen ettei tarvitse suorittaa saadakseni rakkautta.
Lapsuudessani kukaan ei asettanut paineita, asetin ne itse.
Minun on suoritettava, voitettava, haluan olla taitava.
Osittain, että voisin tyydyttää oman egoni -
mutta myös siksi, että muut pitäisivät minusta.
Tässä on huomattava muutos -
sillä tiedän, että sillä kuinka surkea tai taitava olen, ei ole merkitystä.
Jeesus rakastaa minua joka tapauksessa.
Olen täysin turvassa, sillä Hän ei rakenna suhdetta kanssani -
suorituksiini tai taitavuuteeni perustuen.
Ei väliä, mikä työ tai ura on, ajanko vanhalla vai uudella autolla.
Toinen asia on se, että olin töissä poliisina jo ennen pelastumistani.
Minulla oli paljon pilkkakuvia mielessäni ja -
vitsailin ihmisistä. Se on muuttunut valtavasti.
En olisi koskaan aiemmin voinut kuvitella tuntevani -
myötätuntoa vakavan rikoksen tehnyttä henkilöä kohtaan -
mutta nyt tunnen.
Tiedän, että hän on Jeesukselle arvokas.
Kuka minä olen tuomitsemaan? Jeesus ei tuominnut minua -
omista harha-askeleistani, virheistä tai puutteista.
Minulla ei ole oikeutta tuomita. Jos Kuningas ei tuomitse, en minäkään.
Nykyään Peter on poliisi, joka "poimii" ihmisiä, -
humaltuneita putkaan yöpymään.
Viikonloppuisin Peter kulkee kaupungilla rukoillakseen -
samojen ihmisten puolesta, jotka hän on edellisenä päivänä teljennyt.
Olen saanut lähteä treenaamaan sitä, mihin Raamattu kehottaa.
Jeesus sanoo, että tekisimme samoja -
ja jopa suurempia ihmeitä ja merkkejä kuin Hän.
Jos niin on Raamatussa, joka on totta, koskee se myös minua.
Siksi tapahtui, että -
tulin uteliaaksi katuevankelioinnista.
Ensimmäinen parantuminen tapahtui 16-vuotiaalle muslimipojalle.
Hän oli treenannut liikaa käsivarsiaan ja hauislihasta.
Hauista treenannut tietää, miten kipeäksi se voi treenistä tulla.
Siinä hän oli ja kysyin voinko laskea kädet hänen päälleen ja rukoilla.
Tein niin ja en unohda pojan katsetta koskaan.
Hänen silmänsä suurenivat ja tiesin, että jotain tapahtui.
Kysyessäni hän vain pudisti päätään ja sanoi "its gone."
Hän ei osannut ruotsia hyvin. Se on hävinnyt, hän sanoi.
Yhtäkkiä hänen kaverinsa kiinnostui, sillä hänellä oli kipeä polvi.
Saimme rukoilla ja tämä oli ensim- mäinen parantumien, jonka näin.
Samalla kertaa Marita sai rukoilla miehen puolesta, -
jonka jalat olivat eri pituisia ja selässä oli kipuja.
Hän istui penkille, ja kun näin, että toinen jalka tuli samanpituiseksi, -
niin se oli aivan mieletöntä.
Samassa rytäkässä kollegani tulivat partioautolla ja tunnistivat minut.
He kysyivät mitä on tapahtunut?
He näkivät myös, miten jalka kasvoi.
Se oli ensimmäinen reissuni kaupungilla.
Sen jälkeen on tullut muutamia lisää ja olen nähnyt monia parantumisia.
Tärkeätä on saada kertoa Jeesuksesta, -
siitä kuka Hän on, ja että saisimme jollain tavalla romuttaa -
uskonnollisuuden, joka on tuhonnut niin monia ihmisiä.
On kysymys rakkaussuhteesta Jeesukseen.
Se on henkilökohtainen.
Siihen tarvitaan kahta henkilöä.
Jeesus on valmiina alkamaan tämän suhteen kenen tahansa kanssa, -
jos vain vastaamme Hänelle myöntävästi.
Silloin Hän tulee sisimpäämme.
Silloin voimme tehdä samoja asioita, mitä Hän teki maan päällä ollessaan.
Olet juuri nähnyt jakson poliisista, joka tarvitsi Jeesusta sekä -
entisestä rikollisesta, joka myös tarvitsi Jeesusta.
Jeesus tarttui molempien elämään.
Vain Jeesus voi täyttää tyhjyyden sisimmässä. Kuinka se tapahtuu?
Yksinkertaisesti voimme tehdä sen itseksemme.
Voit avata sydämesi ja ottaa Jeesuksen vastaan tässä ja nyt.
Voit rukoilla näin. Ok Jeesus, jos olet todellinen, -
tule elämääni, avaudun sinulle.
Jeesus, haluan, että tulet elämäni Herraksi.
Anna anteeksi kaikki virheet ja puutteet, tekemäni synnit.
Haluan olla lapsesi, -
haluan aloittaa uudelleen, alkaa todella kulkea kanssasi.
Tästä hetkestä lähtien avaan sydämeni ja rukoilen sinua.
Kun rukoilee näin rehellisellä sydämellä, -
niin Jeesus vastaa tähän rukoukseen.
Elämäsi saa aivan uuden suunnan.
Koet, että sisäinen tyhjyys täyttyy ilolla -
ja rauhalla, jota et ole koskaan kokenut.
Tässä jaksossa tapasit Peterin ja Marion.
Toivottavasti sanoma kosketti sinua.
Seuraavassa jaksossa tapaamme Jannen ja Maritan.
Jos pidät näistä ohjelmista, voit olla tukemassa myös seuraavia.
Tili: FI40 1112 3000 3427 89 Viite 8507. Kiitos etukäteen.
Suomennos: Mauri Porkola