KAKS NAABRIT
Kõik mu palvevastused
lausa voolasid sisse paari-kolme tunni jooksul.
Otsustasin, et astun selle sammu
ega püüa mõelda, mida öelda vaid lihtsalt usaldan Püha Vaimu.
Elu Jeesusega on ju suur õnn, sügav rõõm,
kuid meil ei maksaks unustada, et see maksab meile kõik.
Inimesed tõmbuvad sinust eemale,
räägivad taga, nimetavad lollpeaks, sülitavad su peale ja neavad sind.
Vahel on tunne, et kõik usklikud on sinu vastu.
See on hinnasildi üks külg,
Teisel küljel seisab: "See on seda väärt."
Ühel pool on: "See maksab kõik.", teisel pool: "See on seda väärt."
Vaimuannid igapäevaelus tähendavad ju seda,
et su oma elu kristlasena muutub rikkalikumaks.
Kõik, millest varem ainult lugesid -
imed, tunnustähed ja vägevad teod - toimuvad päriselt su oma silme all.
Mõne nädala eest kohtasin üht 87-aastast meest.
Ta võttis minuga ühendust ja naeris ning ütles:
"Mõned aastad tagasi sa prohveteerisid mulle."
Mina seda ei mäletanud.
"Ütlesid, et hakkan elu lõpus sellist vilja kandma,
millest pole unistadagi osanud ning nii läkski.
Ma ei hakka enam iial allveelaeva-kristlaseks.
Jooksen mööda põgenikelaagreid
ja toon neid massiliselt Jeesuse juurde,
nii paljud on päästetud ja võtnud Isanda vastu.
Ma olen 87-aastane ja kogu prohveteering on täitunud!"
Nii et kunagi pole liiga hilja.
See sari on selleks, et anda lootust neile,
kes tunnevad, et on süsteemi vangis,
kus traditsiooni järgi istutakse paar tundi kirikus.
Sellega asi piirdub ja rohkemat ei julgetagi.
Mäletan üht juhust, kus Simon, Maria, mina ja Helen
otsustasime sõita nädalaks välismaale.
Hakkasime just Larnaca lennuväljal maanduma,
kui üks stjuardess istus minu ja mu abikaasa kõrvale.
Ta istus, kinnitas maandumise ajaks turvavöö.
Simoni Maria hakkas mulle teiselt poolt vahekäiku sosistama.
Ta ütles: "Örjan, Örjan!"
Kummardusin talle lähemale ja küsisin, mis lahti.
"Ma tunnen nii tugevalt, et sul on talle sõna Isandalt."
Ütlesin, et mul pole midagi.
"Jah on, ma tunnen seda nii tugevalt."
Ajasin end taas sirgeks, sest kummardusin ju tema poole.
Samal hetkel, kui sirutasin ja vaatasin stjuuardessi poole,
tuli minu suust prohvetlik tervitus otse talle.
Stjuardessil voolasid pisarad ja ütles: "Oi-oi, kui vägev!"
Seejärel tegi ta vöö lahti ja läks lennuki etteotsa.
Kui me puhkusenädal sai läbi, lendasime tagasi koju.
Astusime lennukisse ja sama naine oli seal.
Tema naeratust on võimatu kirjeldada.
Ta oli nii rõõmus ja ma nägin, et Jumal oli midagi ta elus teinud.
Tere, Simon Ådahl siin. - Samuti Örjan Armgren.
Meie olemegi need kaks naabrit. - Miks tegime selle saatesarja?
Sari on sinu inspireerimiseks, et oleksid natuke julgem,
tuleksid kastist välja ja näiteks tunnistaksid kellelegi argipäevas.
Selles saates räägime vaimuandidest igapäevaelus.
Kes pole teemast varem kuulnud, võib see kõlada imelikult.
Oleme Örjaniga kogenud,
milline rõõm ja aare see on, kui Püha Vaim on sinuga.
Näed, kuidas inimeste elu muutub
ja saab Isanda sõnumitest puudutatud.
Olin pikki aastaid allveelaeva-kristlane.
Tõusin kirikus kaheks tunniks pinnale ja siis kadusin taas terveks nädalaks.
See oligi kogu mu kristlik elu, koosnes ainult kirikupingist.
Osaduses Jeesusega märkasin, et elu Jeesusega
kestab esmaspäevast esmaspäevani, iga päev.
Olin otsustanud andeks anda, armastada Isandat
ning hakata inimeste eest palvetama.
Allveelaeva-kristlasena palusin ainult enda eest.
Oma töö, finantside ja kõige pärast, mis oli minu.
Isandaga suhtes olles tundsin, et pean palvetama teiste eest.
Tugevaimad elamused, mälestused ja juhtumid,
mida tuleb kogu aeg juurde, on aset leidnud just siis,
kui olen saanud kasutada vaimuande kõige ootamatumates kohtades.
Olen avastanud, et see osa kuulub kõigile.
Kõik vaimuannid on kõigile, kes usuvad.
Seda ei öeldud meile kunagi, kui mina religioonis üles kasvasin.
Uskusin, et need on ainult mõned valitud inimesed,
kes neid ande saavad kasutada.
Arvasin, et need inimesed on teinud selleks midagi väga erilist.
Paastunud, palvetanud palju
või teinud midagi niisugust, et Jumal nüüd neid kasutab.
Avastasin, et Isand sai kasutada mind sellisena nagu ma olin.
Olin vastu võtnud Jeesuse armastuse,
käisin koos Temaga ja lihtsalt armastasin Teda.
Armastuses elamine ei tähenda
ainult armastust Jumala vastu vaid hakkad ka inimesi armastama.
Seda ma ei olnud kunagi varem teinud.
Allveelaeva-kristlasena hoidsin pigem eemale kõigist,
kes, nagu öeldakse, elasid kuival maal.
Kui kohtusin 19 aastat tagasi Püha Vaimuga,
ütles osa inimesi, et see on tal ainult üks ajutine hobi.
Simonil on praegu religioosne faas või midagi sellist.
See "religioosne hobi" või "meeltesegadus"
on kestnud kõik need aastad, sõltumata mu hetkeseisundist,
olenemata mu enesetundest või tunnetest.
Püha Vaim on alati
saanud mind kasutada, kus iganes olen esile astunud.
See on tohutu rikkus ja aare põllus nagu Piiblis öeldakse.
Seetõttu on minu kristlik elu täna nii tohutult teistsugune,
võrreldes aastaid kestnud religioosse kohusetäitmisega.
Mina hakkasin liikuma vaimuandides nii,
et Püha Vaim õhutas mind teiste eest palvetama.
Olin alles nii roheline
ja minu meelest palvetasid teised nii ilusti,
et mina küll ei osanud kõiki neid sõnu.
Püha Vaim julgustas mind proovima, öeldes, et ma oskan küll.
Üritasin vastu vaielda, et nii ilusti ei oska ma kunagi.
Sama tunne võib olla paljudel.
Püha Vaim aga ei jätnud järele
ning ütles, et ma lihtsalt usaldaksin Teda.
Otsustasin, et hea küll.
Tuligi üks inimene ja küsis, kas ma palvetaksin ta eest.
Otsustasin astuda selle sammu
ega üritanud mõelda kõnet valmis vaid lihtsalt usaldada Vaimu.
Panin talle käed peale ja hakkasin palvetama.
Kohe tulidki sõnad mulle suhu ja see inimene hakkas nutma.
Hiljem ütles ta, et olin rääkinud otse tema ellu.
Olin üllatunud, mõeldes, kas see ongi nii lihtne.
Lihtsalt usalda Püha Vaimu ja teeni teist inimest armastuses,
ülejäänu eest hoolitseb juba Püha Vaim ise.
See oli minu esimene katse teenida inimesi armastuses,
mitte püüda enne välja mõelda, mis küll saab, mida öelda ja teha
vaid lihtsalt usaldada Püha Vaimu ning teenida armastuses.
Hakkasin linnas taksot sõitma ja seal kohtasin iga päev inimesi.
Väga tihti andis Püha Vaim mulle pikamaa tellimusi,
kus sain oma klientidele Jeesusest tunnistada.
Seal sain ka inimestele prohvetlikke sõnumeid edasi anda
ja nad olid kohkunud, kuidas ma neid asju tean.
Ütlesin: "Ma käin koos Jeesusega,
Ta armastab sind ja tahab sinuga kohtuda."
Avastasin, kui lihtne oli olla laps, kes hoiab Isa käest
ja Isa juhatab sind asja käigus, kuidas igaühte isiklikult teenida.
Tere, kuidas läheb? - Ikka hästi.
Tead, mis täna teeme? - Ei.
Kohtume Anne ja Stephanie'ga ja räägime, mis juhtus koduköögis.
Seda sai ju ainult Jumal teha.
Ma olen Jumalast nii vaimustatud.
Mul on temast oma uues raamatus ka üks peatükk.
Istun siin tagaistmel ning nii hea on olla.
Paljud tulevad Örjani ja minu juurde ning küsivad,
kas meil on neile prohvetlikku sõna.
Inimestel on vahel vale arusaam prohvetlikust kõnest.
Mõned arvavad, et neid sõnumeid saab igaühele
ja et me muud ei teegi, kui jagame aga sõnumeid.
Mul on prohvetliku teenimise kohta hea võrdlus.
See on nagu minna postkastist kirja tooma.
Postiljon peab olema enne ära käinud
ja selle kirja sinna jätnud, alles siis saab selle ära tuua.
Kui posti pole toodud, on kast tühi.
Prohvetlik and töötab nii,
et kui on vajadus, siis antakse ka sõnum.
Seisame nüüd Uppsala kontserdi- ja kongressimaja ees.
Kohtume kahe inimesega, kes tõesti elavad
igapäevaselt vaimuandides - Anne ja Stephanie'ga.
Stephanie on USA'st Tennesseest
ja Anne on pärit Göteborgist, nii et ka kaugelt.
Kolme aasta eest istus Anne minu köögis ja sain talle sõna.
See kõlas nii uskumatult suure ja arusaamatuna, isegi võimatuna.
Ütlesin veel, et ta hakkab reisima
nagu ei iial varem, mille peale vaatas Anne mind üsna uskmatuna.
Ütlesin talle veel:
"Kirjuta paberile kõik, kellele sa ei ole andeks andnud."
Ta ütles, et on kõigile andestanud.
Ütlesin, et võta ikka paber ja pliiats,
sest Püha Vaim tahab näidata, mida kirjutada.
Väga tore on teid mõlemaid näha.
Meil on käsil saatesari
vaimuandidest igapäevaelus ja loomulikult tahtsime teid ka.
Minu nimi on Anne Lucca.
Mu sõber käis mulle peale,
et läheksin temaga Jesustreff'ile Gävles.
Lõpuks andsin järele ja nõustusin sõitma.
Simon oli seal ja ütles:
"Püha Vaim rääkis mulle, et kirjutaksid nimekirja inimestest,
kes on sind haavanud või sinuga halvasti kohelnud
ja kelle kohta sa tead, et sul on midagi nende vastu."
Vaatasin talle otsa ja mõtlesin, et see mees pole vist normaalne.
Ma ei saa midagi aru, sest olen ju seda kõike teinud.
Kas ta kavatseb selle kõik nüüd jälle üles kaevata?
Läks mitu päeva, kuni otsustasin selle nimekirja teha.
Võtsin tavalise C5 ümbriku, arvates, et tuleb ehk 5-6 nime,
Ütlesin Pühale Vaimule,
et eks siis teeme selle nimekirja, sest ma alati räägin Temaga.
Hakkasin kirjutama ja kirjutasin seni,
kuni enam ei mahtunud ühtegi tähte ei ümbriku esi- ega tagaküljele.
Ta ütles, et kirjutaksin kõik üles, paneksin käe nimekirjale
igal hommikul, kui voodist tõusen,
ja palvetaks nende eest, andestaks neile, laseks nad lahti,
laseksin neil edasi minna ning läheksin ka ise edasi.
Tegin seda iga hommik, kõigest paar minutit.
Iga hommik, viis päeva pidin seda tegema.
Ma isegi ei märganud, et oli juba viies päev,
kui äkki hakkas telefon helisema, kohe pärast viiendat hommikupalvet.
Kõik mu palvevastused
lausa voolasid sisse paari-kolme tunni jooksul.
Hakkasin mõtlema, kas sellel võis olla mingi seos nimekirjaga.
Ta ütles: "Mul pole midagi, olen kõigile andestanud!"
"Oota, kuni Vaim näitab." vastasin.
Lisasin: "Ja veel üks asi.
Kui oled neid õnnistanud,
siis tulevad viiendal päeval su võimatud palvevastused."
"Oi," ütles ta.
Ta sõitis koju ning möödus viis päeva.
Äkki helistas üks naine ja ütles: "Anne, tuled meiega
sellele unistuste reisile Iisraeli ja me maksame kõik ise."
Siis helistab pank ja ütleb: "Anne, su laen on heaks kiidetud."
Siis helistas üks mees,
kellel on unistuste korter, öeldes: "Anne, korter on sinu."
Siis helistab ülemus:
"Anne, see sügisene täiendkoolitus, mis sa pidid ise maksma,
makstakse meie poolt, sa ei pea midagi maksma."
Anne kirjutas mulle
ja seal seisis üks suur sõnum: "Vau, ma ei saa aru, mis toimub!"
Ta hakkas uurima
ja oligi möödunud täpselt 5 päeva, kui ta hakkas õnnistama
ja kõik need võimatud palvevastused hakkasid saabuma.
Ma ei mõelnud üldse, mitu päeva peaksin seda tegema.
Ühel hommikul peale palvet hakkas telefon helisema.
Mõne tunni jooksul olid kõik palvevastused käes.
Ma mäletan su meili.
Sa ei teadnud, mida öelda või teha.
Mind ajas see naerma, sest see oli nii lahe,
Sa ei tahtnud ju üldse seda teha ja uskusid,
et olid juba kõik korda ajanud aga palju oli veel alles tegemata.
Jah, nii palju oli veel ja ma ei mõelnudki,
et teen seda 5 päeva nagu Simon ütles.
Ma lihtsalt jätkasin, kuni äkki midagi juhtus.
Alles siis tekkis mõte, et kas see võibki olla see.
Mõtlesin, kui mitu päeva olin sedasi palvetanud.
Kuidas ma seda teaks?
Siis meenus, et olin teinud pildi ja selle sulle saatnud.
Vaatasin sõnumitest järgi, vaatasin kuupäeva,
kus olin sulle nimekirja näidanud ja kuupäev klappis täpipealt.
Kas tead, kui paljusid ma olen selle nimekirjaga aidanud?
Tänu Jeesusele!
Sul oli ju samal ajal üks sõber,
kes murdis kolme päevaga vabadusse.
Küsisin päevade arvu Püha Vaimu käest.
Vahel on Ta öelnud 18 päeva.
Kas siis jätkasid õnnistamise nimekirjaga?
Jah, annan seda edasi.
Just Boråsis oli üks naine, kellele ütles Püha Vaim 18 päeva.
18 on "chai", mis tähendab elu ja see oli talle
elu või surma küsimus, et ta saaks kibedusest lahti.
Hakkasid seega reisima.
Kas sa usud, et see võis olla see nimekiri,
mis sind Jeesuse nimel lahti päästis?
Muidugi, see oli ju üks mu palvevastuseid.
Minu rahaline olukord ja elukoha küsimus
ning suurem korter mulle ja mu pojale.
Seejärel sattusin Iisraeli, USAsse ja ka Kanadasse.
Kui käisime Simoniga Upplandsledenis,
sai Simon sõna, et üks meist kohtab meest,
kes plaanib enesetappu ja peame kindlasti temaga rääkima.
Ta ei teadnud, kumb meist see on, kes temaga kohtub.
Ma võtsin selle vastu ja see jäi mu südamesse
Järgmine päev sõitsin taksot
ja pidin ühe mehe kuhugi pika maa taha viima.
Tundsin Püha Vaimu kohalolu ja teadsin, et tuleb üks eriline sõit.
Pidin ta võtma Bomhusist peale
ja viima ta eneseabikliinikusse Söderhamnis.
Sõitsin Bomhusi ja seal seisis kaks meest.
Ühte ma tundsin, ta oli üks usklik vend.
Teine oli mees, keda pidin sõidutama.
Tulin välja ja tervitasin neid ning kuulsin, kuidas see usklik
ütles mu kliendile: "Bjarne, ma palvetan su eest."
Bjarne kustutas suitsu, pani seljakoti tagaistmele
ja hüppas ka ise tagaistmele, õlu käes.
Istusin taksosse ja hakkasin sõitma.
Siis hakkas Jeesus rääkima
ning ütles, et jutustaksin Bjarnele oma lapsepõlvest.
Imestasin, miks küll ometi.
Tema ikka õhutas rääkima.
Olin viimaks nõus.
Ütlesin Bjarnele, et kasvasin sealsamas Bomhusis lapsena üles.
Seal oli palju häid aegu ja palju jalgpalli,
kuid seal oli ka üks raske aeg mu lapsepõlves.
Rääkisin siis sellest Bjarnele. Bjarne murdus ja puhkes nutma,
öeldes, et räägin nagu tema enda lapsepõlvest.
Mõtlesin endamisi: "Jeesus, ikka tead, mis nuppudele vajutada."
Hakkasin talle tunnistama, kuidas Jeesus mind päästis.
Poolel teel Gävlest Söderhamni on koht nimega Tönnebro.
Tönnebro võõrastemaja juures palus Bjarne luba suitsu teha.
Olin nõus, kuid meenutasin, et meil on vaja kella jälgida.
Ta ütles, et teab seda.
Tulime autost välja.
Bjarne süütas sigareti, vaatas mulle otsa ning ütles:
"Ma ei tea, miks ma pean seda sulle rääkima."
Küsisin, mida.
"Ma ostsin püstoli,
et kaks inimest maha lasta ning siis ka iseennast."
Hüüatasin: "Bjarne, see oled siis sina!"
"Mis mõttes, mina?" küsis ta.
Vastasin: "Mul on usklik sõber.
Käisime eile jalutamas ning ta sai sõnumi,
et üks meist kohtab meest, kes plaanib enesetappu.
See oled ju sina, Bjarne!"
Bjarne nuttis ja ütles:
"Kas Jumal nägi, mida tahtsin teha?"
"Jumal teab kõik," vastasin,
"aga kustuta nüüd suits ära, sest me peame kella jälgima."
Me sõitsime edasi, ja mina aina tunnistasin talle,
kuidas Jeesus teda armastab ning kuidas Ta tahab teda aidata.
Bjarne ainult istus ja nuttis.
Kui olime kliinikust umbes 50 m kaugusel.
Keerasin kõrvale, tegin turvavöö lahti,
pöörasin Bjarne poole tagaistmel ja ütlesin:
"Kui tahad, võid kohe praegu Jeesuse vastu võtta.
Võime paluda üleandmispalve,
kui avad oma südame ja palud Jeesusel sisse tulla."
Bjarne nuttis ja ütles: "Mina aga istun ju siin õllega."
Hakkasin naerma: "Jeesus ei taha mitte õlut vaid sind."
Nii algas mu tee vaimuandides.
Püha Vaimu abiga.
See on kogu aeg ainult kasvanud.
Ükskõik kus me oleme,
saab Jumal seal anda inimestele sõnumeid.
Sööd restoranis ja äkki tuleb Isandalt kellelegi sõna.
See enesetapu- ja mõrvaplaan, mida vaenlane oli tahtnud,
peatati ja Bjarne sai päästetud ning võttis Jeesuse oma ellu vastu.
Püha Vaim on nii lahe.
Mäletan, kui sa me juures elasid.
Sain sulle nii tugeva sõnumi.
Pidasin ka ise seda nii võimsaks.
Prohveteerisin, et hakkad reisima kaugemale kui Euroopa.
Ma poleks iial arvanud, mis siis lahti läks.
Ütlesid, et nägid treilereid ja see tähendab rohket reisimist.
Sa ei liialdanud, mitte grammigi.
Ma ei ole iial nii palju reisinud.
Istun ju kogu aeg lennukis.
See juhtus aastal 2015. aastal ja alates 2016. aastast reisin kui hull.
Jumal on saatnud mind üle kogu maailma.
Eriti tihti USAsse, siis Kanadasse,
kus meil olid uskumatud ärkamiskoosolekud.
Pidin ostma 5 lennupiletit!
Miks peaks keegi ostma endale viis piletit?
Iga kord, kui pidin tagasi lendama, ütles Jumal, et ei lähe veel.
Lõpuks sain aru, miks.
Ma pidin kohtama oma parimat sõpra, Stephanie't.
Minu nimi on Stephanie Daniel ja olen ärkamisteenistuja Jeesusele.
Mulle on antud võimalus
reisida mööda maailma ja tuua USA Jeesuse juurde.
Usun evangeeliumi väge,
mitte ainult Piibli sõnu vaid kui Jumal tuleb, siis väega.
Ta toob tervenemist, vabanemist ja imesid.
Olete kuulnud piiblilugu Joonatanist ja Taavetist?
Nii oleme ka meie.
Jumal saadab paarikaupa ja tema on mu õde Isandas.
Jumal tõi meid kokku
ühel äratuskoosolekul Kanadas ning sulatas meid kokku,
et läheksime tänavatele ja reisiks sedamööda, kuidas Jumal annab.
Reisime teiste rahvaste juurde ning teistesse osariikidesse.
Palvetame ja usume mõlemad ning oleme nii näljased
et näha Jumalat inimesi vabastamas.
Tahame näha imesid,
kurje vaime välja minemas, noori rääkimas võõraid keeli,
tahame näha inimesi täis tuld ja me oleme selles ühel meelel.
Jumal pani meid kokku, sest me vajame kaaslast.
Ta läkitas alati kahekaupa.
See on väga oluline.
Kaua aega mul polnud seda ja olin üksi, aga Piibel ütleb,
et kaks on parem kui üks ning see on tõesti tõsi.
Olime Tennessees ja sõitsime koosolekule,
kui ta hakkas rääkima, kuidas ta vihkab oma nime.
Ta teine eesnimi on Dawn (tlk "koit").
Sain nagu kaikaga vastu pead.
Püha Vaim oli mulle aastaid öelnud, et olen vahimees, kes ootab koitu.
Mõtlesin, et ei või olla!
Olin aastaid palunud,
et mul on vaja kedagi, kes jookseks minuga seda jooksu.
Tahtsin minna baaridesse ja mul oli vaja, kes kaasa tuleks.
Tema ütles, et käib baarides.
Ma käisin baarides üksi, sest mul polnud, kes kaasa tuleks.
Sa võib-olla vaatad seda, mida need kaks naabrit räägivad
ja mõtled, kuidas sa võiksid Jeesusega kokku saada.
Tegelikult on see väga lihtne.
Võid sealsamas, kus istud,
teha oma südame Jeesusele lahti, kohe praegu.
Võid öelda lihtsalt: "Jeesus, tahan, et tuleksid mu ellu.
Andesta mu eksimused, vead ja patud.
Palun puhasta mind sellest kõigest, et saaksin uue alguse.
Olen valmis jätma oma halvad teed ja käima Sinuga headel teedel.
Aitäh, Jeesus, et kuulsid mu palvet
ning ma võin alustada täiesti uut elu koos Sinuga. Aamen."
Päike tõuseb, päike loojub
Möödunud päeva pole enam
Mina muutun aastatega
Ainult üks, mis samaks jääb
Minu usk Jeesusesse
See kannab mind
Keset öiseid pisaraid
Kesk rõõmsa päeva naeru
Tee hämardub, muutub kitsamaks
Nõudmised mu ees aina kõrgemad
Kui kõik sõbrad, kes mul on
Ära kaovad, siis üks mul on
Minu usk Jeesusesse
See kannab mind
Keset öiseid pisaraid
Kesk rõõmsa päeva naeru
Heitlen vahel siia-sinna, kõigun üles-alla
Nurka aetud siin ja seal
Kuid iga kord ma näen
Minu usk Jeesusesse,
See kannab mind
Keset öiseid pisaraid
Kesk rõõmsa päeva naeru
Minu usk Jeesusesse
See kannab mind
Keset öiseid pisaraid
Kesk rõõmsa päeva naeru
See oli saade, mis rääkis vaimuandidest igapäevaelus.
Loodame, et saade puudutas sind.
"Igapäevausk, mis toimib! See puudutas mind!"
Nii ütles saate kohta üks vaataja.
Loodame, et saade andis midagi ka sulle või su tuttavale.
Simoni ja Örjani sõnul on suhe Jeesusega kõige tähtsam.
Kui soovid meid aidata veel ühe hooajaga,
saada oma annetus ekraanil esitatud arvele.
Märgusõnaks kirjuta "Fler grannar" (st "Rohkem naabreid").
Täname annetuse eest!
Tõlge: Riina Aasa