AJAVAATLEJAD Amir Tsarfati & Jonathan Hessen
Shalom ja tere tulemast saatesse Ajavaatlejad.
Olen Jonathan Hessen.
Minuga ühineb USAst mu sõber ja vend Kristuses Amir Tsarfati.
Kuidas läheb? - Hästi. Olen Lõuna-Kalifornias.
Mul on peagi algamas pikk kõnereis.
Aitäh võimaluse eest osaleda!
Kas alustame palvega?
Seejärel asume päeva teema juurde,
kui vaatame ringi ja mõistame,
kui palju võib olla väljakutseid.
Tuleb siiski meeles pidada, et ohjad on Jumala käes
ja peame keskenduma Temale.
Kuid palume Issandal meie vestlusega ühineda.
Isa, aitäh, et kus kaks või kolm on Sinu nimel koos,
seal oled Sina meie keskel. Aitäh, et oled meiega praegu siin.
Sulle toob rõõmu, kui su lapsed kogunevad Su Sõna ääres
ning räägivad Su plaanidest ja tõotustest
ning keskenduvad sellele, kes Sina oled,
mitte sellele, kes meie oleme.
Isa, lase sel saatel tuua au Su nimele
ning lootust ja julgustust su rahvale.
Meenuta meile seda,
et ei kõlba ükski relv, mis on meie vastu valmistatud,
ning et Su Sõna valgustab meie teed ja on meie jalgadele lambiks.
Täname ja õnnistame Sind Jeesuse nimel.
Ta on Iisraeli Püha ja Rahuvürst, Rahu Issand.
Tema üksi võib anda meile rahu neil süngetel aegadel.
Tema nimel me palvetame. Aamen.
Tänane kirjakoht on Psalm 67.
Psalm 67.
Alustan heebrea keeles. Loe sina seejärel inglise keeles,
ja oleksin tänulik, kui võiksid seejärel teksti selgitada.
"Laulujuhatajale: keelpillil mängida, lauluviis ja laul.
Jumal olgu meile armuline ja õnnistagu meid;
ta lasku oma pale paista meie peale, sela,
et maa peal tuntaks sinu teed, kõigi rahvaste seas sinu päästet!
Jumal, sinule laulgu tänu rahvad, sinule laulgu tänu kõik rahvad!
Rõõmutsegu rahvad ja hõisaku rahvahõimud,
sest sina mõistad rahvale kohut õigluses
ja juhatad rahvahõime maa peal! Sela.
Jumal, sinule laulgu tänu rahvad, sinule laulgu tänu kõik rahvad!
Maa on andnud oma vilja; Jumal, meie Jumal, õnnistagu meid!
Jumal õnnistagu meid ja kõik ilmamaa otsad kartku teda!"
Aamen. " Jumal olgu meile armuline ja õnnistagu meid;
ta lasku oma pale paista meie peale, sela,
et maa peal tuntaks sinu teed, kõigi rahvaste seas sinu päästet!
Jumal, sinule laulgu tänu rahvad, sinule laulgu tänu kõik rahvad!
Rõõmustagu rahvad ja hõisaku rahvahõimud,
sest sina mõistad rahvale kohut õigluses
ja juhatad rahvahõime maa peal! Sela.
Jumal, sinule laulgu tänu rahvad, sinule laulgu tänu kõik rahvad!
Maa on andnud oma vilja!
Jumal, meie Jumal, õnnistagu meid!
Jumal õnnistagu meid ja kõik ilmamaa otsad kartku teda!"
See on kaunis, kaunis palve.
See läheb kaugemale
kui see, millega Iisraeli rahvas oli harjunud.
Tavaliselt räägitakse Iisraelist ja Iisraeli Jumalast,
kes õnnistab oma rahvast Iisraeli. Aga vaadake seda!
Siin minnakse kaugemale. Räägitakse rahvaste päästest.
See meenutab Kristuse saladust,
seda, et nüüd on ka paganarahvad kuningriigi kaaspärijad.
Jumal on universumi Looja.
Ütlen alati, et Jumal pole juut ja Jeesus pole kristlane.
Jumal on kogu maailma Looja.
Jeesus pole Kristuse järgija. Ta on Kristus, Messias.
Tihti paneme Jumala kasti, ja mõtleme Temast piiratult.
Aga kui sellele mõelda, on psalmi kirjeldus
kirjutaja soov ja muidugi Jumala tahe.
Aga millal see juhtub,
et kõik rahvad järgivad Teda ja tänavad Teda?
See teostub piiratult vaid tuhandeaastases rahuriigis,
kui Jeesus konkreetselt Jeruusalemmast valitseb,
aga palju enam hiljem, kui Ta kõik uueks teeb.
Nagu tead, muutub meie maailm kahjuks üha pimedamaks,
ja inimesed kaugenevad Kristusest,
ka need, kes väidavad,
et on "religioossed" autoriteedid ja Tema esindajad.
See on hea meeldetuletus sellest, et Jumal on kogu maailma Jumal,
et tõeline õnnistus tuleb Temalt,
et Ta on isiklik Jumal, meie oma Jumal,
ja et kunagi kardavad Teda kõik maailma ääred.
See saab juhtuma.
Pea meeles, et Jumal mõistab maailma üle kohut
ja seejärel hakkab maailm Teda kartma.
See on imeline.
Kaks perspektiivi. Esmalt, kui Jumal millegi üle kohut mõistab,
teeb Ta seda oma loomuse, tõe ja valguse järgi.
Ja mis tahes pimedust teisel pool ka on, see kaob.
See põgeneb Jumala valguse eest.
See on valgus, millele pimedus vastu ei pea.
Teine perspektiiv on Jeesuse kaks tähtsaimat käsku.
Armasta Jumalat ja armasta oma ligimesi.
Armasta Jumalat kogu südamest,
jõust ja hingest.
Ja teine: armasta oma ligimest,
armasta teisi nagu iseennast.
Mis on see asi, mis inimest selles asjas edasi sunnib?
Kui armastad Jumalat ja pead armastama ligimest nagu ennast,
peaksid pakkuma neile seda Jumala armastust,
ja see on meie Issand ja Päästja Jeesus Kristus.
Kuidas me seda suudame, kui inimene, kes elab Ameerikas,
Aafrikas, Euroopas või Aasias
mõistab asju nii erinevalt, et meie reaalsused ei ühti?
Inimesed nävad asju oma haridussüsteemi,
kohtusüsteemi, keskkonna ja elukogemuse põhjal.
Kust leida teineteisemõistmine,
kui ainsaks ankruks on Jumala Sõna?
See on tõeliselt tähtis, mida ütlesid selle kohta,
et Jumala Sõna on ankur,
mis peaks meid kõiges juhendama.
Tänapäeval on lihtne kibestuda, vihastuda,
muutuda kurvaks ja ahistunuks.
Näen seda kõikjal. Mõningaid kristlasi ei tunne täna isegi ära,
keda oled tundnud aastaid. Nende südamed on nii külmad.
Nad ei veeda eriti aega Issandaga,
vaid vaatavad YouTube'is videoid, mis neid üksnes vihastavad.
See on hämmastav. Inimene võib tunda Issandat,
aga aeg, mida ta Temaga veedab,
võrreldes ajaga, mida veedab maailmas,
määratleb täielikult, milline inimene, sh usklik on.
Näen seda kõikjal. Inimesed heiskavad valesid lippe
ja võitlevad valesid lahinguid.
Nad on täis vimma ja viha.
Seda on tõeliselt kurb vaadata.
Saatan ei taha midagi muud nii palju,
kui seda, et seaksime rahuevangeeliumi viimasele kohale
ja sõdime esmalt kõiki teisi lahinguid.
Aga meile, nii nagu äsja rääkisime,
on ainus viis sellele maailmale lähenemiseks
Jumala armastus.
Tema tööl, rahul, mis on lõpuks inimese ja Jumala vahel,
tänu Kristuse lunastustööle. Meil on rahu. Tema on meie rahu.
Jumal on nüüd meie poolel. Ta pole meie vastu.
See on otsustav.
Jeesus tuli, Piibel ütleb, ja rääkisime sellest sarjas varem.
Paulus seisis Ateena kesklinnas ja ütles ateenlastele:
Jumal oli valmis jätma tähelepanuta teie mineviku jaburdamise,
ja nüüd käsib Ta kõigil kõikjal meelt parandada.
Rääkisime täna enne saadet,
et neil kurjadel päevadel
on tähtis ümber kalibreerida oma mentaliteet.
Kui keegi viitab Jumala Sõnale,
on meie kohus see läbi katsuda.
Katsuda läbi Sõna ja see, mida inimene ütleb,
sukeldudes Jumala Sõnasse
ja tunda ära Jumala Vaim, Püha Vaimu juhtimisel,
tunda ära, mida Issand ütleb ja kas jutul on tõepõhi all.
Hetkel on maailmas tõeliselt palju vihkamist ja ahistust.
Inimesed on tüdinud. Ka mina olen tüdinud
koroonast ja selle mõjudest,
väljakutsetest ja pingetest, mida koroona on tekitanud
Iisraeli riigile, ja nende tulemustest ühiskonnas,
reisipiirangutest.
Need tekitavad inimestes suurt tuska.
Kuidas sellest vabaneda?
Mida Issand sinu meelest oma Sõna kaudu ütleb
selliste aegade kohta?
Me kõik, ka vaatajad, vennad ja õed maailmas,
vaatame olukorda ja ütleme: "See, mida kogen,
kus riigis ma ka poleks,
on seotud mu asukohariigiga."
Aga meid kõiki ühendab üks asi,
ja see on taud, mis tekitab hävingut ja pingeid,
mis võivad areneda ülemaailmseks relvastatud konfliktiks.
Eelkõige soovitan inimestel nüüd rohkem kui kunagi varem
tunda Jumala Sõna ja olema Sõnas nii palju kui võimalik,
kui nad tahavad rahu, jõudu, julgustust ja lootust.
Me ei kuulu üldse siia maailma. Oleme taeva kodanikud.
Kui meil on ootusi, et siin maailmas on imeline elada,
nagu lauldakse laulus "It's a Wonderful World",
et sellest paremat polegi, siis see maailm pole hea koht.
See maailm on täis pattu ja mässuvaimu.
Maailm valmistub kiires tempos antikristuse tõusuks.
See on maailm, mis põlgab Jumalat. Oleme seda näinud.
Piibel räägib ja Jumal hoiatab selle eest. See läheb üha halvemaks.
Just seepärast me siit ära lähemegi.
Oleme maailmas, kuid mitte maailmast.
Meie kodakondsus on taevane.
Ja peame panema kõik õigetesse mõõtmetesse.
Mõtle nendele riikidele,
kus on tegelik tagakius.
Mõtle riikidele, kus tõeliselt valitseb majanduslik viletsus.
Inimesed veedavad nüüd rohkem aega Netflixis kui kunagi varem.
Enamik läänemaailmast on vihane, et neilt on võetud vabadused.
Aga maad, kus pole kunagi vabadust olnud?
Ja kuidas oleks, kui mõtleksime,
kuidas maailm kannatas 20. sajandil?
Asjad loksuvad õigetesse mõõtmetesse,
kui mõista, mida on kogetud varem
ja et see pole halvim, mis on juhtunud. Muidugi,
oleme harjunud mugavusega ja paljud asjad on kergemad
ning äkitselt tegime paar sammu tagasi ja enam polegi nii lihtne.
Aga tahan meenutada kõigile, et see pole meile maailmalõpp.
Koroonapandeemia on arvatavasti möödas.
Pandeemia ei kesta tavaliselt kauem kui kolm aastat.
Küsimus on selles, millised me oleme, kui see möödas on.
Kas kogudus on sama tähtis, tugev ja elav, kui enne koroonat?
Või on kogudus koroona järel täiesti tükkideks,
kasvava viha ja süvenevate erimeelsuste tõttu?
See on mu kartus. Maailmast ei saa kunagi paremat kohta. Ei kunagi.
Jumal mõistab maailma hukka ja kohtuotsus on tõsine.
Me pole siis enam siin,
aga sinnani on meie ülesandeks tegutseda,
ajada Isa asju ja jagada õigsust.
Mitte ühineda anarhistidega ja põletada maha poolt linna,
vaid anda maailmale evangeeliumi.
Inimestel on vähem lootust, kui iial varem ja ma ei räägi usklikest.
Pole midagi, mis julgustaks. Meil on lootus.
Paulus kirjutas tessalooniklastele ja küsis: "Miks käitute nii
nagu need, kel pole lootust? Teil on lootust."
Teil on ülestõusmislootus. Teil on lootus ülesvõtmisest.
Teil on juba rahu Jumalaga ja sellega koos ka lootus.
Ei kõlba ükski relv, mis sinu vastu tõstetakse.
Teil on lootus. Teil on Vaim ja Poeg. Te tunnete Issandat.
Maailmal ei ole neid.
Miks oleme nii masendunud nagu ülejäänud maailm?
Oleme sama abitud ja lootuseta kui kõik teisedki.
Miks me ei rakenda Jeremija 17. peatükki?
Seal räägitakse, milline usklik peaks olema.
Jeremija 17 ütleb, et ta peaks olema kui vee äärde istutatud puu.
Isegi kui on kuumalaine või ei saja vihma, kannab see vilja.
See on meie tunnistus.
Maailma mõjutab ilm - vihm ja päike.
Kui sind on istutatud Jumala Sõna vee äärde, kannad alati vilja.
Ja seda peaks meist näha olema.
Aamen ja aamen.
Loeme selle kirjakoha Jeremija 17. peatükist.
Minu meelest on hea süveneda Sõnasse,
millele viitame ja mis selgitab räägitut.
Kuid alustame kõigepealt Psalmist 23.
Minu meelest ei loeta ega rõhutata seda piisavalt.
See tuli mulle südamesse, kui rääkisid.
Alustan heebrea keeles. Loe sina seejärel inglise keeles.
"Taaveti laul. Issand on mu karjane, mul pole millestki puudust.
Haljale aasale paneb ta mind lebama, hingamisveele saadab ta mind;
tema kosutab mu hinge.
Ta juhib mind õiguse rööbastesse oma nime pärast.
Ka kui ma kõnniksin pimedas orus, ei karda ma kurja,
sest sina oled minuga; su karjasekepp ja su sau, need trööstivad mind.
Sa katad mu ette laua mu vastaste silma all;
sa võiad mu pead õliga, mu karikas on pilgeni täis.
Ainult headus ja heldus järgivad mind kõik mu elupäevad
ja ma jään Issanda kotta eluajaks."
"Jehoova on mu karjane, mul pole millestki puudust!
Haljale aasale paneb ta mind lebama,
hingamiseveele saadab ta mind;
tema kosutab mu hinge!
Ta juhib mind õiguse rööbastesse oma nime pärast!
Ka kui ma kõnniksin surmavarju orus, ei karda ma kurja,
sest sina oled minuga; su kepp ja su sau, need trööstivad mind!
Sa katad mu ette laua mu vastaste silma all;
sa võiad mu pea õliga, mu karikas on üleni täis!
Ainult headus ja heldus järgivad mind kõik mu elupäevad
ja ma jään Jehoova kotta eluajaks!"
Taavet kirjutas selle ühel oma elu süngeimal hetkel.
Ta oli tagakiusatud kuningas.
Tema enda poeg pöördus ta vastu.
Ta nimetati kuningaks kaua enne seda, kui ta kuningaks sai.
Ta teadis, et temast saab kuningas.
Ta oli selles kohas-- Ta oli sihikul--
Sihikul. - Täpselt. Saul tahtis teda tappa.
Alati kui nad kohtusid, tahtis Saul teda tappa. Sellele mõeldes,
kui me seda kõike teame, ütleb Taavet ometi:
Tema viib mind, Tema juhib, Tema värskendab.
Sina valmistad laua, Sinu sau, Sina oled minuga.
Kui Jumal on mu elu fookus,
järgivad mind kogu elu puhas headus ja heldus.
Taavet keeldus vaatamast olukordadele,
vaid tõusis neist kõrgemale Jumala Sõna ja loomuse abil,
ning veendumuses, mis tal oli
sel põhjusel, et Jumal oli Temaga. Imeline!
Läheme kohe Jeremija 17:5-18.
Täpselt. Sealt võib näha selgelt-- Tegelikult--
võime alustada salmist 5, kuid salmist 7 edasi
räägitakse õnnistusest neile, kes järgivad Issandat.
Kuid võin lugeda alates salmist 5.
"Nõnda ütleb Issand: Neetud on mees, kes loodab inimeste peale,
kes peab liha oma käsivarreks ja kelle süda lahkub Issandast.
Tema on otsekui kadakas nõmmel, mis ei näe head tulemas;
ta asub kõrbe kivirägas, soolasel, elamiskõlbmatul maal."
Nüüd tuleb kulminatsioon:
"Aga õnnistatud on mees, kes loodab Issanda peale,
kelle lootuseks on Issand.
Tema on otsekui vee äärde istutatud puu,
mis ajab oma juuri oja kaldal ega karda, kui palavus tuleb,
vaid ta lehed on haljad;
ja põua-aastal ta ei muretse ega lakka vilja kandmast."
Nii et näed, Jonathan.
Küsimus on südames. Salm 9 ütleb:
"Süda on petlikum kui kõik muu ja äärmiselt rikutud -
kes suudab seda mõista?"
Seepärast vajame uut südant ning saame uue südame ja vaimu.
"Loo minus puhas süda."
Inimese süda on petlik.
Usume Issandasse ja paneme oma lootuse Issandale, mitte inimesele.
Olen märganud, et üha rohkem kristlasi
vajub sekulaarsesse konservatismi.
Nad järgivad inimesi rohkem kui Jumalat.
Mõned neist on vulgaarsed, sensatsioonihimulised, macho-likud.
Neis pole midagi Jumalast.
Nad üksnes esindavad mingit patriootilist, rahvuslikku seisukohta,
või teevad ruumi arvamustele, mis massimeedias läbi ei lähe.
Aga kas see on see, mida tahame järgida ja kes oleme?
Isegi kui oleme konservatiivid,
siis konservatiivid mille suhtes? Jumala Sõna suhtes.
Loodame Issandale, mitte inimesele.
Võitleme evangeeliumi eest mitte teiste vabaduste eest.
Piibel räägib, et vabadused võetakse ära.
Milleks võidelda millegi eest, mis on juba kaotatud?
Piibel ütleb, et see juhtub.
Milleks hoida meeleheitlikult kinni asjadest, mis ei oma tähtsust,
ja mitte võidelda südame eest?
Süda on petlik. Inimene peab teadma südameasju.
Nad vajavad Püha Vaimu.
Nad ei suuda, kui nad ei usu Jeesuse lõpetatud tööle ristil.
Seepärast on mul viimastel päevadel mure paljude kristlaste pärast.
See võib juhtuda Covidist
või ettevõtete ja kontsernide türanniast,
sest näeme globaliseerumist kõikjal.
Olen esimene, kes usub globaliseerumisse,
maailma ühisvalitsuse, -usu ja -majanduse tõusu
ning antikristuse valmistumisse.
Tean seda kõike, kuid ei ütle: "Ei iial!"
See tuleb. Piibel ütleb seda.
Jumal ei kirjutanud seda, et saaksime spekuleerida, kas see juhtub.
Ta kirjutas seda, mida oli juba näinud juhtumas.
Tähtis on inimeste olukord, kui need asjad juhtuvad.
Peame andma neile Jeesuse lootuse,
mitte tõusma vihastena tänavaile ja põletama maha poolt linna
vabaduste nimel.
See, kellel on Poeg, on tõeliselt vaba.
See on tõeline vabadus, mida inimesed vajavad.
Saateaega on järel veel 1 minut ja 20 sekundit.
Tahaksin puudutada veel üht teemat. Kas võiksid vastata ühe lausega?
Mis on olnud käesoleval kuul sinu jaoks julgustavaim aspekt,
millest võiksime sinu meelest midagi ammutada
ja mille Issand on andnud meile julgustuseks?
Kõik, mida näeme enda ümber, kõik geopoliitilised sündmused,
toetavad seda mõtet,
et oleme lähemal Issanda tulemisele kui oleksime arvanud.
See julgustab mind. "Otsige seda, mis on üleval," ütleb Piibel.
Jeremija 17:16-18: "Ma ei ole põiganud järgnemast sulle, karjasele,
ega ole soovinud õnnetusepäeva.
Sa tead, et mis mu huultelt on välja tulnud, see on sinu palge ees.
Ära ole mulle hirmutuseks, sina, mu varjupaik kurjal ajal!
Jäägu häbisse mu jälitajad, aga mind ära lase jääda häbisse;
tundku nad hirmu, aga mind ära lase hirmu tunda;
too nende peale õnnetusepäev ja purusta nad kahekordselt!"
Lõpuks on ainus tõeline Jumal meie Isa
ja Ta armastab oma lapsi. Sellest võime lootust ammutada.
Amir, aitäh saates osalemast! - Aitäh.
Aitäh, head vaatajad! Jumala õnnistust ja julgustust!
Mis meie ümber ka ei juhtuks, keskendu Temale.
Õnnistust! Shalom! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri