AJAVAATLEJAD Amir Tsarfati & Jonathan Hessen
Shalom ja tere tulemast saatesse Ajavaatlejad!
Minuga ühineb täna mu sõber ja vend Kristuses Amir Tsarfati.
Oled Ühendriikides, nagu ma aru saan?
Jah, Lõuna-Californias. Shalom, Jonathan. - Shalom.
Alustame palvega ja asume seejärel teemade juurde,
mis Issand meile tänaseks südamele on pannud.
Isa, täname Sind,
et võime taas olla koos Sinu tõe sõna ümber,
See on mõõk, mille meile andsid.
Võime teada, et Su Sõna ei too ainult julgustust,
vaid ka rohkesti lootust neil pimedail päevil.
Päevad on kurjad ja oled seda ette öelnud.
Kuid andsid ka relvad ja terve sõjavarustuse,
mille võime selga panna, et seista vastu vaenlase rünnakuile,
ning mõista aegu ja hooaegu, kus elame.
Et võiksime anda inimestele Messia tõde, armastust
ja lootust, et Ta naaseb peagi ja võtab meid kaasa.
Täname ja õnnistame Sind, Jeesuse nimel. Aamen.
Aamen ja aamen.
Alustame lühida kirjakohaga.
Loen selle ette ja ehk saaksid seda veidi selgitada.
Alustame Johannese 8. peatükist.
Salmid 1-11.
See kõlab järgmiselt:
"Aga Jeesus läks Õlimäele.
Kuid koidu ajal tuli ta tagasi pühakotta
ning kogu rahvas tuli tema juurde ning ta istus ja õpetas neid.
Aga kirjatundjad ja variserid tõid abielurikkumiselt tabatud naise,
panid ta keskele seisma
ja ütlesid Jeesusele: 'Õpetaja, see naine tabati abielurikkumiselt.
Mooses on Seaduses käskinud niisugused kividega surnuks visata.
Mida nüüd sina ütled?'
Aga seda nad ütlesid teda proovile pannes,
et nad saaksid teda süüdistada.
Jeesus kummardus ja kirjutas sõrmega maa peale.
Aga kui nad küsides peale käisid, ajas Jeesus enese sirgu ja ütles neile:
'Kes teie seast ei ole pattu teinud, visaku teda esimesena kiviga!'
Ja ta kummardus jälle ja kirjutas maa peale.
Ja seda kuuldes lahkusid nad üksteise järel,
vanematest alates,
jäid üksnes tema ja keskel seisev naine.
Jeesus ajas enese sirgu
ja ütles talle:
'Naine, kus nad on? Kas keegi ei ole sind surma mõistnud?'
Tema ütles: 'Ei keegi, Issand!'
Aga Jeesus ütles: 'Ega minagi mõista sind surma.
Mine, ja nüüdsest peale ära enam tee pattu!'"
Hämmastav! Vaadake fakti, et Jeesust tunti
kui kedagi, kes vaatab isegi elu teisest vaatevinklist.
Pidage meeles, et rahvas elas pimeduses
ja neile koitis valgus, nagu Piibel ütleb.
Jeesus läks Iisraeli usutegevuse keskusse -
Jeruusalemma templisse.
Rahvas võttis Teda hästi vastu, ja Ta istus.
Istumine samal ajal, kui teised seisid, tähendas, et Ta oli õpetaja.
Seisjad olid õpilased.
Varisere ja sadusere ja kirjatundjaid ei loetud rahva hulka.
Rahvas, heebrea keeles amcha,
tähendab lihtrahvast.
Nemad kuulasid Teda.
Kuid need, kel oli võim, väga religioossed tegelased,
tulid oma tulise fanatismiga
ega tahtnud selles olukorras õiglust.
Nad tahtsid Jeesust proovile panna. See oli nende ainus soov.
See on üks ilusamaid asju, mida Uues Testamendis näeme.
Jeesus ei vaielnud neile vastu,
Ta ei sõimanud neid,
Ta lihtsalt kirjutas midagi maha.
Muide keegi ei tea, mida Ta kirjutas.
Võime oletada üht-teist,
kuid teame,
et Tema on seaduse autor.
Ta on osa Jumalast.
Tema on see, kes andis Sõna.
Tema on Jumala Sõna. Seetõttu
jääb viimane sõna Temale. Näeme siin selgelt,
et nii pea, kui Ta paljastas nende religioosse silmakirjalikkuse,
ei jäänud neil muud üle kui lahkuda.
Jeesus ütles naisele kaht asja: "Ma ei mõista sind hukka.
Ära tee enam pattu."
See, et Ta hukka ei mõista,
ei tähenda, et võid jätkata oma patust eluviisi.
"Ma ei mõista sind hukka. Mine ja ära tee enam pattu."
Mulle meenus vahepeal midagi
ja läksin kaheksa peatükki tagasi.
Johannese 1. peatüki algusesse.
"Alguses oli Sõna ja Sõna oli Jumala juures ja Sõna oli Jumal.
Seesama oli alguses Jumala juures.
Kõik on tekkinud tema läbi ja ilma temata ei ole tekkinud midagi.
Mis on tekkinud tema kaudu, oli elu, ja elu oli inimeste valgus.
Ja valgus paistab pimeduses, ja pimedus ei ole seda omaks võtnud."
Aamen. - Täpselt.
Kui sealt jätkata, siis näeb, et Sõna sai lihaks
ja elas meie keskel.
See on Jumala Sõna. Tema on Jumala Sõna. Jumal lihas.
Räägid salmist 14.
"Ta oli maailmas, ja maailm on tekkinud tema läbi,
ja maailm ei tundnud teda ära. Ta tuli omade keskele,
ent omad ei võtnud teda vastu. Aga kõigile, kes tema vastu võtsid,
andis ta meelevalla saada Jumala lasteks,
neile, kes usuvad tema nimesse, kes ei ole sündinud verest,
ei liha tahtest, ei mehe tahtest, vaid Jumalast.
Ja Sõna sai lihaks ja elas meie keskel,
ja me nägime tema kirkust
nagu Isast Ainusündinu kirkust, täis armu ja tõde.
Aamen.
See kirjeldab kõike, mis toimus 8. peatükis.
Kõike. - Tõepoolest.
Vaatan seda alati abstraktselt.
Sest usun, et Issanda Sõna,
kuigi see on keerukas,
mitmekihiline,
on see nii lihtne, et ka kõige lihtsam võiks seda mõista.
Ja samal ajal nii kõrgetasemeline,
et on atraktiivne ka kõige targemaile.
Jumal andis meile
niivõrd põhjaliku arusaamise,
et võiksime eri kultuuritaustadest tulles samastuda ühe Jumalaga.
Erinevad kultuurid ja rahvad.
Igal rahval on õigus Jumala Talle vere kaudu
tulla, ja mitte et olla Jumala rahvas,
mis reserveeriti Sõna järgi Iisraeli rahvale.
Neid kutsuti Jumala rahvaks.
Meid kutsutakse Jumala lasteks.
Usun, et see on niivõrd suurejooneline.
Mõned sündisid sellesse
ja said nõnda Jumala rahva tiitli.
Kuid lõpuks on kõigile rahvastele Jumala Talle vere läbi
antud see unikaalne võimalus olla Jumala lapsed.
Minu arusaama järgi on erinevus,
kas olla sellest rahvusest, mil on oma lisaväärtus,
aga kui sinust saab laps,
pole vahet, kas adopteerimise või sündimise läbi,
oled ikkagi ainsa, tõelise Jumala laps.
Tänu Jumalale selle eest! See on imeline.
- Apostel Paulus nimetab seda Messia, Kristuse saladuseks.
Kristuse saladus on see,
et ka paganad on nüüd kuningriigi pärijad.
Aga ta ütles neile väga selgelt,
et kuna olete nüüd pärijad,
ei tähenda see, et Jumal oleks Iisraeli ära unustanud,
ega tunne neid enam rahvana.
Paulusel oli alati see dilemma,
kui palju seda rõhutada.
Nagu ta ütles Apostlite tegude 17. peatükis
Ateena tarkadele kreeklastele:
"Aga nüüd käsib ta kõigil inimestel kõikjal meelt parandada." Kõik.
Aeg on käes, et kõik inimesed kõikjal,
pole tähtis, mis keelest või rahvusest,
või geograafilisest asukohast.
Nüüd, pärast seda kui Jeesus tuli, sündis, suri meie kõigi eest,
Ta suri kogu maailma, mitte ainult Iisraeli või koguduse eest.
Sest nõnda on Jumal maailma armastanud,
et Ta andis oma ainusündinud Poja.
Muidugi ütles Jeesus, et selleks Ta tuligi.
Huvitav on see, et Paulusele tegi muret,
et paganarahvaste usklikud
langevad nüüd uhkuse ja ülbuse lõksu, ja ütlevad,
et nemad on nüüd valitud rahvas, ja Iisrael pole enam Jumala rahvas.
Seda pinget näeb Pauluse õpetuses
Roomlaste 8.-10. peatükini, millele järgnes 11. peatükk.
Seal tegi ta selle väga selgeks. "Kas Jumal on Iisraeli unustanud?
Kindlasti mitte." Jumal plaanib neid endiselt päästa.
Kui paganarahvaste täisarv on sisse tulnud,
saab kogu Iisrael päästetud.
Aamen ja aamen.
Möödunud nädalal oli rahvusvaheline holokausti mälestuspäev.
Holokaust on üks tumedamaid aegu ajaloos.
Mulle meenub alati
kuidas hirmutegusid tehti nii lühida aja kestel
ja mitte ainult 2. Maailma sõja ajal, vaid ka 1. Maailmasõjas.
Sel perioodil tapeti sadu miljoneid.
Kuid selle suure masenduse ajal,
kui püüti mõista,
et elu on surmast tähtsam,
nagu 5. Moosese raamatus õhutatakse elu valima,
siis vaadates holokaustile, kus mõrvati kuus miljonit juuti,
oli see kuradi plaan
püüda hävitada Jumala plaane maa peal.
Kui vaatad seda reaalsust,
siis mis meenub sulle esimesena
piibellikust perspektiivist?
Me kõik teame, et kurat pole oma plaane muutnud.
Ta kasutas toona Hitlerit ja täna Iraani.
Ta on alati kedagi kasutanud Jumala tegude hävitamiseks.
Aga piibellikust perspektiivist,
ja olen holokausti üleelanute pojapoeg,
mul on veresugulasi Poolas toimunud holokaustis,
mis oli ilmselt üks peamisi.
Kuid tahan öelda, et kui minust sai usklik,
ja hakkasin lugema prohvetite raamatuid uskliku perspektiivist,
kui Püha Vaim juhtis ja näitas, mida Jumal tegelikult mõtles,
õnnestus mul näha Jumala tervikplaani,
mitte keskenduda ainult halvale.
Sellest peale, kui Iisrael lahkus Egiptusest,
on jätkunud katsed nende tapmiseks ja hävitamiseks.
Kõrbes, Iisraelimaal või väljaspool seda, vahet pole,
see ei lõpe enne, kui meil on uus taevas ja uus maa.
Tahan öelda, et Hesekieli 37. peatükis
näidatakse meile minu arvates hämmastavat pilti holokaustist
ja selle tagajärgedest.
Nimetan seda tuhast ilusse,
või hävingust ülestõusmisse.
Hesekiel nägi orgu täis surnud luid.
Läbi Iisraeli ajaloo,
ja räägin 20. ja 21. sajandist, kus elanud olen,
siis ainus aeg minu mälu järgi, kus Iisrael sarnanes surnud luude orule,
oli siis, kui liitlaste väed tulid surmalaagreid vabastama,
ja kõik sealt leitud olid vaid luu ja nahk.
Ja nende silmis polnud lootust.
Just see pilt avaneski Hesekieli ees, kui ta surnud luude orgu nägi.
Piibli järgi ütlesid need surnud luud:
"Meie luud on kuivanud, meie lootus on kadunud,
me oleme nagu ära lõigatud." Nad ütlesid:
"Meie lips on läbi. Meil pole lootust.
Vaadake meid. See on meie lõpp."
Jumal käskis Hesekielil neile öelda:
"Vaata, ma avan teie hauad
ja toon teid, oma rahva, teie haudadest välja
ja viin teid Iisraeli maale."
Julmused toimusid seega väljaspool Iisraeli.
Jumal lubas tõsta nad haudadest ja tuua tagasi Iisraelimaale.
"Te saate tunda, et mina olen Issand,
kui ma avan teie hauad ja toon teid, oma rahva, teie haudadest välja.
Ja ma annan teie sisse oma Vaimu, et te saaksite elavaks,
ja ma asetan teid teie oma maale." Ehk: Asute võõrastes maades.
Iisraelimaa, kuhu teid toon, on teie maa.
"Te saate tunda, et mina, Issand, olen rääkinud ja teen seda, ütleb Issand."
Jumal ütleb: "Teid ei aita keegi. Ainult mina.
Rahvad hülgavad teid ega kaitse teid."
Samamoodi on järgmise peatüki Googi ja Maagogi sõjas.
Mis riik meid kaitseb? Mitte ükski.
Iisraeli eest võitleb vaid Jumal.
Ameerika või mingi Euroopa või Aasia riik võib olla meie liitlane.
Keegi neist ei aita Iisraelil end kaitsta.
Jumal on endiselt ustav oma rahvale antud tõotustele.
Kui Jumal teeb seda Iisraelile sellises uskmatuse seisundis,
kui palju enam siis meile ja meile, usklikele antud tõotustega.
Ütlesid, et meid on adopteeritud ja oleme Jumala lapsed.
Ta on meile Abba, Isa.
Aamen. Arvan,
et inimesed kodudes ja kõikjal maailmas
tõlgendavad vahel valesti seda perspektiivi,
mis põhjusel Iisrael üksi võitleb.
See on Iisraeli uhkus.
Me ei taha kedagi enda eest võitlema. Tahame ise võidelda.
Seda kuuleb kõigis avaldustes ja hariduse aspektides.
Kasvasime sellises koolisüsteemis,
kus peame enda eest võitlema,
sest me pole alati võidelnud. Nüüd tuleb tõestada, et suudame.
On muudki. Üks mu mentoreist, kes on Lõuna-Aafrikast,
rääkis visadusest, mille juured on sügaval Iisraelis
ja Iisraeli tööelus. Ta on edukas ärimees.
Ta on alati imetlenud, kui pikki tööpäevi iisraellased teevad.
Vestlesin sellest oma sõbraga.
Mul on palju sõpru tipptehnoloogia vallas.
Nad kõik mõtlevad, millest see tuleb.
See on sisseehitatud omadus,
mis johtub eksistentsiaalsest ohust,
mis pidevalt meie õlgade ja peade kohal hõljub.
Seepärast töötame alateadlikult nii tarmukalt kui suudame.
See on seotud ka sõjalise mõtlemisega,
mis meisse on sisestatud esimesest armeeteenistuse päevast
kuni viimase teenistuspäevani. Alati rõhutatakse mõtet:
"Meie ise iseenda eest." - Täpselt.
See on mentaliteet, mis lõpuks näitab Iisraelile,
ja usun, et see saab ilmsiks lõpuaegadel,
kui Issand naaseb oma suuruses,
nagu Piibel kirjeldab.
Lõpuks näitab see: "Püüdsite ilma Minuta,
kuid ilma Minuta teed taevasse pole."
Tema on ainus tee, tõde ja valgus. Pole muud teed Isa juurde kui Tema.
Nõus. Ütlen sedagi, et järgmises peatükis, Hesekieli 38,
tulevases suures sõjas,
vabandan Iisraeli kindralite ja armee ees,
kuid Iisraeli armee ei võida. Jumal võidab.
Me ei võida oma Arrow süsteemi,
Iron Dome'i, allveelaevade või tankide tõttu.
Piibel kirjeldab seda, et Jumal sekkub üleloomulikult,
ja tõrjub rünnaku Iisraeli vastu. Jumal lubab seda teha:
"Nõnda näitan ma oma suurust ja pühadust
ning teen ennast tuttavaks paljude paganate silme ees.
Ja nad saavad tunda, et mina olen Issand." Jumal tahab au omale.
Keegi ei saa seda Temalt ära võtta ja keegi ei tohigi.
Lähitulevikus satume seega taas koledasse sõtta.
Aga Jumal saab jälle au ja näitab taas,
et Ta võitleb Iisraeli eest ja rahvad näevad,
et Tema on Issand. Näita ajaloost kasvõi üks kord,
kui Iisrael võitis oma vägevuse tõttu.
Uurisin sõjaajalugu
aastate 1948, 1967 ja isegi 1973 sõdade kohta.
Tegime kõik võimalikud vead
ja ometi võitsime, vähemalt enda meelest.
Miks? Sest toimus nii palju imesid.
Jumal aitas meil ellu jääda.
Kui Iisraeli kindralid 1967. a au endale võtsid,
tuli 1973. a sõda, mis muutis rahva alandlikuks:
"Ärge võtke Jumalale kuuluvat au endale."
Õnneks sekkus Jumal 1973. a imeliselt mängu
ja oleme endiselt siin.
Tõsi. Pean ütlema,
et kui olen kasvanud sõjalugude keskel
ja kuulnud näiteks peaminister Arik Sharonilt,
kes on kuulus välksõja poolest Siinai poolsaarel.
See muutis lõpuks sõja kulgu.
Ta oli siis kolonel. Ta töötas kahe teise koloneliga.
Üks neist oli mu onu.
Kuulsin otse temalt, Ariel Sharonilt
ja teistelt, kes osalesid lahingus, mis muutis sõja kulgu.
Siis mõistab ja saab aru toona toimunud ime sügavusest.
Ja tundes isiklikult
erinevaid inimesi, kes osalesid,
kui pühendunud olid nad mõttele,
mis sõjalises mõttes täiesti ajuvaba oli.
Aga vahetevahel
tuleb kuninga võitmiseks ohverdada kuninganna,
malemängus.
Selline käik strateegilises mõttes,
usun, et Püha Vaimu juhtimisel ja Jumala abiga,
inimestele, kellel oli väga vähe vahendeid
nende ees seisvateks ülesanneteks.
See näitas, kui muljetavaldav on Jumala au
võitluse ja lahingu ajal.
Kui mõelda ühele olukorrale,
kus prints Joonatan, Sauli poeg,
läks oma relvakandjaga-- - Relvakandjaga.
Täpselt. Nad läksid mäest üles,
ja panid vaenlased mõtlema, et neid ründab terve armee,
nii et nood hakkasid üksteist tapma.
Piiblis on mitmeid olukordi, kus võib mõelda: "Geniaalne!"
See viis ja psühholoogiline mõju
tervele armeele!
Me ei räägi üksnes paarist sõdurist. Terve armee hävines
tänu paarile inimesele.
Piiblis on palju teisigi näiteid.
Jumal päästab,
et tagada oma plaani edenemine.
See ei johtu meist.
Meil on jäänud veel paar minutit.
See kuu on aasta esimene kuu.
Kas tahad öelda midagi vaatajaile,
keda saade on õnnistanud,
kuid eelnenud aastal julguse kaotanud?
Nad ootavad ja loodavad, et tulevane aasta on parem.
Mul on häid ja halbu uudiseid.
Halb on see, et olukord ei parane.
See maailm ei armasta Jumalat ning Jumala teid ja Sõna.
See liigub täiesti vaenlase teil.
Aga meenutan, et oleme Jumala lapsed.
Meil on Jumala Sõna ja lootuse Sõna.
Nii ütles Jeesus. "Siin maailmas on teil ahistust,
aga olge julged."
Jeesus ütles, et ärge vajuge masendusse, kurbusse,
vihasse, kättemaksu.
"Olge julged, sest mina olen maailma ära võitnud."
Rohkem kui kunagi varem julgustan kõiki 2022. a
hoidma kinni Kristuse võidust, saadud tõotustest
ning relvadest ja sõjavarustusest, mille abil vaenlase rünnakud võita.
Pange selga kogu Jumala sõjarüü. Lugege Efeslaste 6. peatükki.
Hoidke sellest kinni ja pidage meeles, et meil on rahu evangeelium.
Me pole sõja inimesed. Pole vaja hävitada inimesi,
vaid anda neile rahu inimese ja Jumala vahel.
See tuleb üksnes Jeesuse töö kaudu ristil.
Paluge rahu Jeruusalemmale! Ja olge õnnistatud seda tehes.
Jumal julgustagu teid ja teie peresid selle suhtes,
et Tema käes on kontroll.
Amir, aitäh, et võtsid aega saates osalemiseks
ja paljude julgustamiseks.
Aitäh vaatajaile! Jumala õnnistust! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri
Teisi TV7 saateid ja toimetuse artikleid
leiate meie kodulehelt aadressil www.tv7israelnews.com