AJAVAATLEJAD Amir Tsarfati ja Jonathan Hessen
Shalom ja tere tulemast saatesse Ajavaatlejad!
Mu sõber ja vend Amir Tsarfati on seekord minuga stuudios.
Hea, et taas siin oled! - Aitäh. Tore on olla Jeruusalemmas.
Kas alustame vestlust palvega? Tõstame silmad Issandale,
ülistame Teda ja palume Tal ühineda meie vestlusega.
Aitäh Isa, et oled algus ja lõpp, alfa ja oomega, alef ja tav.
Sina tead kõike. Tahad, et su lapsed tunneksid Sind,
oleksid Sinu sarnased ja pääseksid Sulle lähemale.
Isa, palume, et see saade
vahendaks taas vaatajaile infot
aktuaalsete sündmuste ja meie ümber toimuva kohta,
kuid oleks usklikele ka julgustuse ja lootuse allikaks.
Ja ehk võiks saade ka hoiatada
ja haaraks nende tähelepanu, kes Sind veel ei tunne.
Tänan ja õnnistan Sind.
Anname Sulle kogu au ja kiituse,
Iisraeli Püha, Messias Jeesuse nimes.
Aamen. - Aamen ja aamen.
Alati kui kohtume,
on meil iga kord teemasid ja väljakutseid arutada,
kui leebelt öelda.
Kui vaatame maailma,
ja eelkõige uurime kõiki tegevusvälju
või vastutusalasid, nagu armees öeldakse,
Piibli perspektiivist,
on meil teatud raamistik.
Piibel räägib, mis erinevates piirkondades toimub,
kus toimub sissetung.
Jumal teatab, et siis näitab Ta oma auhiilgust
ja toob pääste.
See on fenomenaalne vaatepilt.
Aga pilt näitab järjest kaugemaid alu.
See räägib näiteks ühest riigist Põhja-Aafrikas,
ühest riigist Kagu-Aafrikas,
ühest riigist idas, ühest riigist põhjas.
Pilt saab üha selgemaks nii füüsilisel kui vaimsel tasemel.
Seepärast peame vaatlema ka võimuvõitlust suurriikide vahel.
Maailmas on kolm suurriiki
või põhimõtteliselt pigem kaks.
Kolm suurt sõjalist jõudu või kaks ja pool sõjalist jõudu
on Ühendriigid Läänes,
Euroopa Liit või Euroopa mandrina,
kes on "majanduslik jõud".
Idas on Oriendi suurim jõud muidugi Hiina.
Selle armee ja majandus kasvavad kõige kiiremini maailmas.
Põhjas on meil taas suurriik sõjaliselt,
kuid mitte majanduslikult - Venemaa.
See kõik avaldab mõju.
Kõik teavad mingil määral väljakutseid,
mis sellest võrrandist lähtuvad.
Aga mida räägib selle kohta Piibel?
Kuhu peaksime keskenduma Piibli perspektiivist?
Ameerikat nimetatakse hetkel vaba maailma juhiks
ja maailma ainsaks superriigiks.
Hiina tahab muidugi Ameerikat troonilt tõugata
ja Venemaa tahab olla valitsev jõud regioonis.
Näeme Pühakirjas,
aga ka organisatsioonides, nagu Maailma Majandusfoorum,
tendentsi kahandada Ameerika rolli,
nii et USA poleks enam maailma superriik,
vaid lihtsalt üks riik teiste seas.
See pole minu väljamõeldis.
Seda väidavad nende endi avaldused ja videod.
Selleks tehakse kontsentreeritud jõupingutusi.
Globaliseerumine taotleb, et ei toetutaks enam
ainult ühe riigi valuutale, näiteks USA dollarile,
või ühe riigi juhi valitsusele,
nagu Valgele Majale USAs.
Näen seda piibellikult.
Iisrael on pidanud Ameerikat ainsa või tähtsaima liitlasena,
sõjaliselt, poliitiliselt, finantsiliselt--
Heebrea keeles on sõjaline termin mish'enet ha'strategit.
Toetume strateegiliselt USA-le. - Nii-öelda strateegiline seljatugi.
Täpselt. Oled minuga nõus,
et USA eelmine president
näitas tugevat toetust.
Kui Iisraeli oleks rünnatud põhjast või idast,
oleks USA aidanud meid füüsiliselt ja toonud kohale sõdurid.
Praegune valitsus koos Euroopa globalistidega
on otsustanud üldiselt eemale hoida Lähis-Idast,
ja eriti Iisraelist,
sest nende tegevusplaan on hoopis teistsugune.
Näen seda Piiblis. Kui puhkeb Hesekieli sõda,
pole Ameerikat näha.
Iisraelile ei tule appi ükski riik.
Mõned riigid on rünnaku vastu, kuid see jääb vaid protesti tasemele.
Ütlen sedagi, et isegi Iisrael ise ei suuda end aidata.
Sissetung on nii võimas,
et kui Jumal ei sekkuks ega teeks, mida on lubanud,
Iisrael vastu ei peaks.
Täpselt nii ütlebki tekst, mille tänaseks valisime.
Ja seepärast peaks see saade, nagu varem rääkisime,
olema inimestele lootuse ja julgustuse allikas.
Jumalale kontrollib kõike.
Võime istuda ja rääkida uudistest, strateegiatest
ja regioonis jõudu omavatest riikidest,
kuid viimane sõna jääb Jumalale.
Tahaksin midagi vaatajatega jagada.
Vestlesime enne saadet, millist psalmi lugeda.
Ja--
Tahaksime lasta Jumalal end juhtida
ja viia meid edasi oma tahte kohaselt,
mitte meie tahte järgi.
Julgustamine on antud etapis võtmekoostisosa.
Tahame öelda, et olukord on väga hirmutav.
Oleme olnud sõjas, kogenud võitlust lahinguväljal
ja kohtunud vastasega silmast silma.
Seda vaadates eksisteerib alati hirm.
Aga kui tuua näiteks võrdum sõduri kohta,
siis lahingus olev sõdur
ajab peast välja kõik isiklikud mõtted ja hirmud
ning usaldab oma väljaõpet.
Ta usaldab, et see, mida talle õpetati
kuid kestnud lahingudrillidel,
aitab tal ellu jääda, oma seltsimehi elus hoida
ja missioon lõpule viia.
Samamoodi usk millessegi,
mille suhtes võib olla kahtlusi
või millesse võib skeptiliselt suhtuda,
kuid mis ei muuda tegelikkust, et see kõik oli täpselt kaalutletud
ja organiseeritud nii, et sõdur suudab täita oma ülesande
oma parimate võimete kohaselt ja tervelt koju naasta.
Sul on õigus.
Arvan, et inimestel on raske mõista
nö Jumala-kompenenti selles tervikpildis.
Jumal on ju väljaspool aega, ajast kõrgemal.
Jumal teab, mis saab juhtuma.
Ta ei oleta. Ta teab asju, mida meil on võimatu teada.
Ma pole ennustaja ega tahagi olla.
Ma isegi ei usalda kedagi, kes seda enda kohta väidab.
Aga Jumal teab kõike. Ta on oma armus meile rääkinud,
mis tulevikus juhtub.
Ta tegi seda, et oleksime valmis ega kardaks.
Seetõttu teame, millest Ta meid usklikena päästab.
Kas pole võimas teada, kuhu on suundumas maailm
ja kuhu meie teel oleme?
Seepärast ütleb Koloslaste 3, et kui olete Kristusega üles äratatud,
otsige seda, mis on ülal, mitte seda, mis on maa peal.
Jeesus istub Isa paremal käel.
Keskendugem tõotustele, mis meile on antud.
Kui pilk Temalt ära pöörata
ja jõllitada üksnes enda ümber, oleme nagu Peetrus,
kes pööras pilgu Jeesuselt, vaatas vett ja hakkas uppuma.
Ka meie upuksime, ja seepärast on tähtis,
et me ei hakkaks kartma
ega laseks maailma sündmustel meid enda alla matta.
Ainus viis mitte karta ja uppuda, on hoida kinni Sõnast
ja lasta Trööstijal, Pühal Vaimul, meile vajalikku lohutust tuua.
Palve, Piibli lugemine, Jumala Sõna uurimine
ning praeguste aegade ja hooaegade mõistmine.
Vajame mentaliteeti: "Issand, tahan käia koos Sinuga.
Tahan, et Sina juhataksid ja juhiksid mind."
Me pole täiuslikud. Meil on palju väljakutseid ja muresid.
Mõned peavad kaaluma,
kust nad see kuu süüa saavad.
Mõtle kasvõi Liibanoni olukorrale. - Kohutav!
See rahvas on sõna otseses mõttes lootuse kaotanud.
Nad ootavad, et kohe-kohe puhkeb taas sõda.
Neid tulistatakse tänavail, kui nad kütust hankima lähevad.
Peame meeles pidama,
et meie Issand ja Lunastaja elab ning hoolitseb meie eest.
Peame lootma üksnes Temale.
Asi pole vaid selle maailma rikkustes. Ma ei usu.
Usun, et see on seotud taevaste aaretega,
Jumala ligiolus olemisega.
Tahe seal olla on ülim igatsus.
Eksisteerib siiski rohkesti tõotusi,
millega Issand meid julgustada tahab.
Nagu ütlesid, teeme tähelepanekuid aja kohta nö vaatajaskonnast.
Oleme juba saanud näidendi kava ja teame, kuidas see lõpeb.
Teame näitlejaid.
Stseen on tuttav. Teame, kuidas näidend lõpeb.
Ja teame, et meil on imeline tõotus -
oleme vabastatud maailma saabuvast kohtumõistmisest.
See on kõige tähtsam tõotus. Piiblis on palju tõotusi.
Rõõmu ja rahu tõotus. On tõotatud, et oleme Jumala sõbrad
ja meid kutsutakse Jumala lasteks.
Eksisteerib mitmeid tõotusi,
mis on seotud meie praeguse staatusega.
Aga tihti jäetakse tähelepanuta,
et Ta on lubanud peagi tulla meid siit ära viima.
Tõotus annab meile nii palju lootust, et kui näeme,
mis toimub meie ümber Liibanonis, Süürias, Iraagis ja Iraanis,
teame, et isegi kui näib, et kõik on kokku varisemas
ja olukord näib lootusetu,
on meil lootus.
Lapsena kasvasin üles ilma bioloogiliste vanemateta.
Põgenesin kõige eest
ja unistasin sellest, et minust saab Iisraeli suursaadik
ning esindan kõikjal oma riiki.
Mäletan, et leidsin kirjakoha: "Oleme Kristuse saadikud."
Kui sain usklikuks, mõistsin,
et enne sõda, kutsutakse suursaadikud alati koju.
Kui Jumal tuleb siia maailma sõdima,
ning teame Ilmutuse 12. peatükist, et sõda tuleb,
siis enne seda kutsub Ta suursaadikud tagasi koju.
Oleme Taeva kodanikud.
Kristuse saadikuina
teame oma tõelist identiteeti ja kodakondsust.
Oleme veel siin, sest oleme Tema saadikud.
Aga kui tuleb aeg,
kutsub Ta meid koju, kui kavatseb sõda pidada.
Psalm 125.
"Kes loodavad Issanda peale,
on nagu Siioni mägi, mis ei kõigu, vaid püsib igavesti.
Jeruusalemma ümber on mäed
ja Issand on oma rahva ümber nüüd ja igavesti.
Sest õela valitsuskepp ei jää paigale õigete liisuosal,
et õiged oma käsi ei sirutaks ülekohtu järele.
Issand, tee head neile, kes on head,
ja neile, kes on õiglased oma südames!
Aga kes käänduvad oma kõveraile teedele,
need saatku Issand hukka ühes nurjatusetegijatega!
Rahu Iisraelile!" - Aamen.
Siin räägitakse õigetest.
Oleme õiged vaid siis,
kui usume Adonai Tsidkeinu'sse, Issandasse, kes on meie õigsus.
Tema on meie õigsus. Võime olla õiged vaid siis,
kui usume Jeesusesse, meie päästesse.
Tema järgijate jaoks on üksnes head tõotused.
Aamen. Amir,
naaseme veel võimuvõitluse juurde suurriikide vahel.
See on üsna huvitav. Nagu ütlesid,
Iisraeli riik toetub USA-le
oma strateegilise sügavuse nimel.
USA kaitseb ja toetab Iisraeli.
Vastutasuks teeb Iisraeli riik Lähis-Idas USA tahtmist.
Näiteks juunis
toimus Süürias rünnak
vastusena rünnakutele USA rajatiste vastu
rühmituse Kata'ib Sayyid al-Shuhada poolt,
ameeriklaste ja nende liitlaste baaside pihta Iraagis
ning CIA rajtiste pihta Iraagis.
Neid sihtmärke rünnati droonidega.
USA tegi seejärel rünnaku mainitud rühmituse vastu,
mis on osa Hashd al-Shaabist ehk Rahva Mobilisatsioonijõududest.
Rühmitus korraldas seejärel matuserongkäigu,
eelkõige neljale hukkunule Bagdadis,
kuigi nende surnukehad hävinesid plahvatuses.
Rongkäigu vältel ei hüütud: "Surm Ameerikale!",
vaid "Surm Ameerikale! Surm Iisraelile!"
Suur saatan, väike saatan. - Täpselt.
Lähis-Idas on Ameerika ja Iisrael üks ja sama.
Palestiinlased räägivad kõigis oma araabiakeelsetes avaldustes,
mitte ingliskeelsetes,
et Iisraeli riik ehk juudiriik on kolonialistide eelpost.
Sellega viidatakse muidugi Suurbritanniale ja USA-le,
kes olevat istutanud juudid siia
ära ajama moslemeid, kellel olevat õigus sellele maale.
See on üsna intrigeeriv narratiiv.
Eriti kui moslemid kolivad nüüd Ameerikasse ja Inglismaale.
Kes keda koloniseerib? - Täpselt.
Siin pole kahjuks midagi naerda.
See on asi, mille eest peame tõeliselt palvetama.
Arutame seda teine kord. See on tähtis teema.
Piibli perspektiivist
järgib Iisrael isepäiselt üht põhimõtet.
Heebrea keeles on üks väljend, mis tähendab:
"Holokausti tõttu tahame end ise kaitsta."
See toob Hesekieli 38.-39. peatükid huvitavasse valgusse.
Me ei suuda end tingimata alati ise kaitsta.
Seepärast peame põlvitama ja Issanda nime appi hüüdma.
Sellest peale, kui Iisraeli rahvas siia maale saabus,
on Jumal alati öelnud: "Ärge arvake,
et tõin teid siia teie endi pärast."
"See polnud teie suuruse ega õiglase südame pärast.
Mitte teie pärast, vaid minu pärast ja kuna lubasin seda teie esiisadele.
Kohalike elanike kurjuse ja hirmutegude pärast
tuleb nad välja ajada."
Jumal nägi ette,
et Tema rahvas röövib Talt au
ja võtab selle endale.
Ta tahtis seda ära hoida. - Ta ütles: "Au ei kuulu teile.
Valisin teid, Iisrael, kuid mitte seetõttu, et olete head."
Ütlen tihti: "Kui arvate, et Jumal otsib täiuslikkust, siis te ei tunne Teda."
Jumal teeb ebatäiuslikud täiuslikeks. Ta ei otsi täiuslikkust.
Kui leiad täiusliku koguduse, siis lahku sealt,
sest sinu kohaolu muudab selle ebatäiuslikuks.
Meil on tähtis mõista,
et Jumal on ustav oma lepingule ja tõotustele.
Seepärast sekkub Jumal ise mängu Hesekieli 38. peatükis
ja võidab Iisraeli vaenlased.
See pole Iisraeli teene. Iisrael on täiesti halvatud.
Teame, mis meil on. Aga kui Iisraeli rünnataks praegu
üheaegselt näiteks 50 000 raketiga,
millest osad võivad omada tuumapead,
siis mida suudaksid Iron Dome ja teised kaitsesüsteemid?
Need puruneksid täiesti või saaksid tõsiselt viga.
Teame seda. Jumal peab kohale ilmuma.
Ja Ta ilmubki nii, et kõik näevad Teda.
Ta ilmub üleloomulikult. Muidu ütlevad kõik:
"Äkki me tegime seda ise." Üleloomuliku kohta seda öelda ei saa.
Jumal saadab maavärina.
Taevast langeb midagi, mis hävitab vaenlase.
See saab olema eepiline.
Eepiline on see, et Iisraelile ei tule appi ükski riik
ja Iisraeli armee ei saa võidu eest au endale võtta,
mis on imetore.
Piiblis oli üks Iisraeli suurimaid patte usk,
et nad võitsid enda tõttu.
Nad arvavad, et Jumal valis nad nende suuruse tõttu.
Asi on vastupidine! Jumal ütleb, et see ei johtunud teist.
Juutide ja iisraellastena peame alati meeles pidama anda au Jumalale,
mitte seda Talt ära võtma.
Sama kehtib ka usklike suhtes teiste maailma rahvaste seas.
Au kuulub alati ja kõikjal Jumalale.
Peame meeles pidama, et kui Talle au anname,
võime naudinguga Jumal tegutsemist vaadata.
See on imeline.
Lugesime varem Joosua 10. peatükist,
kus päike ja kuu peatusid.
Lugesime seda enne saate lindistust. - Jah.
Ei saa väita, et see oli Joosua armee saavutus.
Ei. Nad vajasid võitmiseks aega ja päevavalgust.
Polnud plaani ega relva, millega päikest ja kuud seisma panna.
Jumal tuleb Iisraeli kaitsma.
Lugesime äsja: "Rahu Iisraelile!"
"Issand ümbritseb oma rahvast nüüd ja igavesti."
Igavesti tähendab igavesti. Just äsja lugesime.
Nii on seal tõesti kirjas.
Lisaks võime rääkida
kõigist neist manöövritest ja muust.
Kohe, kui Iisraeli tulistatakse
tuhandeid rakette,
kasutab Iisrael järgmises sõjas Liibanoni või Süüria vastu
võimast tulejõudu.
Mul on kahju vastasest selle pärast, mida nad saavad kogema;
kahju süütutest, mitte vaenlastest. Peame neil vahet tegema.
Iisrael tungib kohe sisse
ja võtab kontrolli mitmetel maaaladel.
Hezbollah, Iraani käepikendused ja teised,
kes usuvad tõsiselt oma võitu,
ei aimagi, mis ees ootab.
Nad kuulutavad alati jumalikku võitu.
See on raske, kui oled lakanud eksisteerimast.
Aga see on siiski oluline tähelepanek.
Need on hirmutavad stsenaariumid.
Aga nende hirmutavate stsenaariumidega viivitatakse veel
mitmetel erinevatel põhjustel.
Iisrael ei taha sattuda kokkupõrkekursile Venemaaga,
mistõttu Iisrael ei saa Iraani Süüriast välja ajada.
Iraan haarab lõpuks Süürias ohjad.
Nagu ta tegi seda Iraagis ja Liibanonis.
Liibanonis lisab ta praegu hoogu. - Nagu ka Jeemenis.
Seda ka rajoonides, mis ei kuulu šiiitidele.
Aga lõpuks võib meie teejuht, Jumala Sõna,
Püha Vaimu eristamisanni ja arusaamise kaudu
meid kõigest läbi viia, aidata mõista väljakutseid
ja neis vastu pidada
ning rõõmustada.
Lõpetame psalmiga 121.
Loen selle heebrea keeles ja sina loe inglise keeles.
"Ma tõstan oma silmad mägede poole,
kust tuleb mulle abi?
Abi tuleb mulle Issanda käest,
kes on teinud taeva ja maa.
Ei ta lase su jalga vääratada,
ei su hoidja tuku.
Vaata, ei tuku ega jää magama see,
kes Iisraeli hoiab.
Issand on su hoidja,
Issand on su varjaja
su paremal käel.
Päeval ei pista sind päike
ega kuu öösel.
Issand hoiab sind kõige kurja eest,
tema hoiab sinu hinge.
Issand hoiab su minemist
ja su tulemist nüüd ja igavesti."
Nüüd ja igavesti. Aamen.
Aitäh, Amir, et Galileast siia Jeruusalemma sõitsid.
Kohtume taas kuu aja pärast
järgmise saate lindistusel.
Aitäh, head vaatajad!
Jumala õnnistust! Järgmise korrani! Shalom!
Tõlge: Monika Jaaguri