LÄHI-ITÄ AIKAJANALLA Amir Tsarfati ja Jonathan Hessen
Shalom ja tervetuloa Lähi-itä aikajanalla -ohjelman pariin.
Olen Jonathan Hessen. Mukana myös Amir Tsarfati.
Kiitos, että tulit jälleen kerran mukaan.
Avaisitko rukouksella? Sukelletaan sitten tämän päivän aihetulvaan.
Isä, kiitos, että Sinä hallitset kaikkea täysin.
Kuten Sanassasi kirjoitit, aika on rauhalla ja aika on sodalla.
Aikansa on joka asialla.
Emme ymmärrä kaikkea, mutta luotamme Sinuun, -
että jos sallit jotain, vaikutat myös kaiken parhaaksi.
Kiitos, että olet alef ja tav, alfa ja omega, alku ja loppu.
Mikään ei ole kätketty Sinulta eikä mikään yllätä Sinua.
Tunnet ihmisten sydämet läpikotaisin.
Isä, pyydän, että tämän ohjelman ja keskustelujemme kautta -
Sinä vaikuttaisit niin, että lapsesi saisivat rohkaisua, -
toivoa ja paljon iloa -
vaelluksessaan näinä lopunaikoina.
Kiitämme Sinua Israelin Pyhän, Jeshua haMashiachin nimessä,
aamen.
Aloitetaanko rohkaisun sanalla?
Tämä kuukausi on ollut yhtä myllerrystä.
Minusta on aina tärkeää painottaa, -
että tärkeintä on olla lähellä Herraa, Hänen läsnäolossaan, -
ja palvella Häntä.
Kaikki muu on toissijaista.
Keskustelin kuluneella viikolla ystäväni kanssa.
Ja aiemmin keskustelimme, ja sanoin: -
"Hakol ze hevel havalim". Kuningas Salomonin sanat.
Kaikki on turhuutta, toissijaista.
Salomolla oli kaikki, -
mutta elämänsä lopussa -
hän halusi opettaa lapsiaan.
Hän sanoi, että kaikki muu on turhuutta, paitsi Jumala.
Se on ihmeellistä. Taltioin hiljattain opetuksen Kuolleellamerellä -
siitä, että kuolleet näkevät.
Uudessa testamentissa kerrotaan rikkaasta ja Lasaruksesta.
Molemmat kuolevat. Rikas, joka ei ollut ikinä piitannut Jumalasta, -
toivoi voivansa mennä takaisin kertomaan lapsilleen ja perheelleen, -
että sillä on väliä, miten elää.
Kuoleman jälkeen ei voi muuttaa mitään. Se liittyy samaan asiaan.
Aloitetaanko suosikillani, rohkaisevalla Psalmilla?
Psalmi 23.
Luen hepreaksi. Lue sinä englanniksi.
Mennään sen jälkeen muihin tämänpäiväisiin aiheisiin.
Se menee hepreaksi näin: -
"Daavidin virsi. Herra on minun paimeneni, ei minulta mitään puutu.
Viheriäisille niityille hän vie minut lepäämään; -
virvoittavien vetten tykö hän minut johdattaa.
Hän virvoittaa minun sieluni.
Hän ohjaa minut oikealle tielle nimensä tähden.
Vaikka minä vaeltaisin pimeässä laaksossa, -
en minä pelkäisi mitään pahaa, sillä sinä olet minun kanssani; -
sinun vitsasi ja sauvasi minua lohduttavat.
Sinä valmistat minulle pöydän minun vihollisteni silmien eteen.
Sinä voitelet minun pääni öljyllä; minun maljani on ylitsevuotavainen.
Sula hyvyys ja laupeus seuraavat minua kaiken elinaikani; -
ja minä saan asua Herran huoneessa päivieni loppuun asti."
Kaunista.
Rakastan erityisesti virkettä, -
joka liittyy siihen, mitä sanoit.
"Hän ohjaa minut oikealle tielle nimensä tähden."
Ei meidän tähtemme. Miksi? Koska me pyrimme Kristuksen kaltaisiksi.
Me heijastamme Kristuksen rakkautta -
naapureillemme, ystävillemme, ympäristöömme.
Kun vaellamme vanhurskauden tiellä, -
me heijastamme vanhurskautta, joka on peräisin Häneltä.
Jeesus opetti vuorisaarnassa käyttäytymään sillä tavalla, -
että kun ihmiset näkevät meidät, he kiittävät taivaallista Isää.
Ei pidä ottaa kunniaa itselle. - Juuri niin.
No niin. Israelissa oli 11 päivää kestänyt konflikti -
muun muassa.
Niiden 11 päivän aikana tehtiin myös isku -
erääseen tiettyyn paikkaan Abu Kamalin alueella, -
kun iranilaiset yrittivät Gazan tilanteen varjossa -
kasvattaa asevarastojaan Syyriassa.
Onneksi kaikki ei suju heidän toivomallaan tavalla.
Sen yrityksen esti tuntematon ilma-alus.
Samaan aikaan konfliktin ollessa käynnissä -
toisena tiistaina -
tuli miehittämätön ilma-alus, -
jolla olisi voitu tehdä hyökkäysoperaatioita.
Se tuli Syyriasta tai Irakista.
Siitä ei ole täyttä varmuutta.
Se lensi Jordanian ilmatilan kautta ja yritti tunkeutua Israeliin -
siinä kuitenkaan onnistumatta.
Näyttää kuin Iran yrittäisi monissa paikoissa -
häiritä Israelin rauhaa.
Toiseksi Wienissä on käynnissä saman aikaan neuvottelut.
Kaikki viittaa siihen, että nähdään mahdollisesti tai hyvin pian -
sopimus, ikävä kyllä, P5+1-maiden ja Iranin välillä -
Iranin ydinohjelmasta.
On hyvin tärkeä korostaa, -
että kansainvälisellä yhteisöllä ja atomienergiajärjestö IAEA:lla -
ei ole Iranissa yhtäkään tarkastajaa. Se ei tiedä, mitä siellä on meneillään.
Teknisistä asioista on sovittu vain sen verran, -
mitä Iranin ydinjohtaja Araqchi -
ja IAEA:n pääsihteeri Mariano Grossi ovat sopineet.
Sopimuksessa Iran lupaa säilyttää tarkastuslaitteet ja -tiedot -
kesäkuun 24. päivään asti. Se on ainoa asia, josta on sovittu.
Maailma ei näe, mitä Iran tekee suljettujen ovien takana.
Konfliktin aikana nousi esiin myös Turkki.
Se yritti nostaa lippua -
ja näyttäytyä -
tärkeimpänä muusikkona -
Israel-vastaisessa retoriikassa.
Oli aika selvää, että se onnistui monien turkkilaisten keskuudessa -
Euroopassa, USA:ssa ja muualla.
He tukivat palestiinalaisia maanmiehiään -
ja yrittivät sytyttää kadut tuleen lännessä ja muualla -
Israelia vastaan.
Keskitytään näihin kolmeen asiaan ja esitetään ensimmäinen kysymys, -
joka on palestiinalaiskysymys.
Mikä on palestiinalaisten rooli Raamatun näkökulmasta?
Ensinnäkin Raamatusta voi nähdä selvästi, -
että kun Israelin valtio syntyi, -
se kohtasi vastustusta kaikkialta ympäriltään ja sisältä.
Psalmissa 83 osoitetaan selvästi, -
että tulossa on vihollinen.
Se nostaa päätään. Raamattu sanoo jakeessa 3: -
"Heillä on kavalat hankkeet sinun kansaasi vastaan, -
ja he pitävät neuvoa sinun suojattejasi vastaan."
Israel on Jumalan suojatti.
"He sanovat: "Tulkaa, hävittäkäämme heidät olemasta kansa, -
niin ettei Israelin nimeä enää muisteta".
Muistetaan eräs asia.
Asia, joka eniten raivostuttaa itseään palestiinalaisiksi kutsuvia arabeja, -
on Israelin valtion nimi.
Jos emme kutsuisi sitä Israeliksi -
vaan olisimme pitäneet roomalaisten antaman nimen "Palestiina", -
se ei luultavasti olisi heille ongelma.
Mutta palautimme raamatullisen, Jumalan antaman nimen maalle, -
jonka Jumala antoi meille. Hesekiel 37 kertoo -
Israelin ihmeellisestä ennalleen asettamisesta Euroopan hautuumailta.
Jumala sanoo Raamatussa: "Minä nostan teidät haudoistanne -
ja vien teidät omaan maahanne."
Hän sanoo: "Minä olen puhunut, ja minä sen teen."
Jumala toi juutalaiset Euroopasta ja muualta -
takaisin heidän omaan maahansa. Hän sanoo: "Minä tein sen."
Kukaan ei auta eikä avusta. Hän itse tuo heidät fyysisesti maahan.
Nyt näemme, että sisältä päin tuli yritys.
Paikalliset arabit, jotka kutsuvat itseään palestiinalaisiksi, -
tekivät yhteistyötä Hitlerin kanssa. Heillä oli Hitlerin kanssa sopimus, -
että kun natsit ovat hävittäneet juutalaiset, he saavat maan.
Palestiinalaiset eivät ikinä muodostaneet Raamatussa uhkaa -
Israelin olemassaololle.
Kun ajattelee asiaa tarkasti, tulevassa Hesekielin sodassa -
ei ole palestiinalaisia eikä myöskään paikallisia arabeja.
Siinä on mukana isoja muslimimaita, mutta he eivät ole arabeja.
Iranilaiset eivät ole arabeja vaan persialaisia.
Turkkilaiset eivät ole arabeja. Venäläiset eivät ole edes muslimeja.
Kun miettii asiaa tarkasti, näkee, että sitä yritetään suunnata -
takaisin alkuperäiselle, uskonnolliselle polulle.
Siksi polttopiste on al-Aqsa.
Palestiinalaisasia ei tule koskaan etenemään, -
sillä kaikki täällä ja ympärillä ymmärtävät, -
että palestiinalaisvaltio on mahdoton ajatus.
Sellaista ei ole ikinä ollut eikä se ole mahdollinen, -
sillä palestiinalainen yhteiskunta on niin jakautunut -
nationalistiseen Fatahiin ja uskonnolliseen Hamasiin.
Minusta on tärkeää korostaa, -
ettei Hamasin peruskirjassa sanota missään, että Hamas tuhoaa Israelin.
Mutta he haluavat hallita.
Siinä sanotaan, että islam tuhoaa Israelin.
Siinä ei puhuta Hamasista järjestönä vaan islamista yleensä.
Peruskirja jatkaa: "niin kuin se on tehnyt -
Levantin aiemmissa valloituksissa."
Hamas ei pidä itseään nationalistisena liikkeenä.
Se on osa Muslimiveljeskunnan jihad-liikettä, -
joka on samansuuntainen al-Qaidan, Isisin -
ja tukijoidensa, Turkin hallinnon ja Qatarin hallinnon kanssa.
Ja Iranilla on sama tavoite, vaikka he ovat šiialaisia eikä sunneja.
Tavoite on alistaa maa islamin alle. - Mielenkiintoista, että sanot niin.
Iran auttaa, sillä Iranilla on keinot auttaa.
Iran on naapuruston kiusanhenki.
Sitä osasi käsitellä vain yksi presidentti, eikä hän ole enää virassa.
Nyt he ovat täysin pitelemättömiä.
Alustuksessasi otit esiin Wienin sirkuksen -
ja sen, että Iran kielsi tarkastajilta pääsyn ydinlaitoksiin.
Iran ilmoitti rakentavansa neljä uutta ydinlaitosta 19 nykyisen lisäksi.
Iran huijaa. Grossi sanoi tänään että Iran väkevöi uraania tasoilla, -
joita näkee vain pommeja valmistavissa maissa.
Iran ja sen välikädet tekevät, mitä tahtovat.
Sillä kaikella on yhteinen tavoite, -
alistaa islamin alle Lähi-idässä kaikki, mikä ei vielä ole sen hallinnassa.
Totta. Tuo on todella mielenkiintoista.
Seuraava virke Hamasin peruskirjassa -
käsittelee sitä, että muslimimaailma on tulessa -
ja jokaisen muslimiorganisaation ja muiden velvollisuus -
on heitettävä lieskoihin vettä, jotta tilanne rauhoittuisi -
ja voitaisiin keskittyä todelliseen tavoitteeseen.
Kaikki aina siteeraavat mielellään Psalmia 122, -
"rukoilkaa rauhaa Jerusalemille". Entä Psalmin loppuosa?
Siinä sanotaan paljon muutakin siitä, -
mikä on Herran näkökulma asioihin.
On tärkeää nähdä iso kuva kaikesta.
Kun eri tilanteita katsotaan kauempaa, -
olivatpa ne kunnallisella tasolla tai suurvaltojen kilpailun tasolla, -
välissä on monia kerroksia, -
joista jokainen vaikuttaa kokonaiskuvaan.
Kun yrittää ymmärtää, tarkastelee ja tutkii asioita, -
on aina tärkeää katsella asioita kauempaa.
Esimerkiksi aiemmin viime viikolla Kiinan Xi Jinping soitti -
presidentti Hassan Ruhanille ja käski, ei pyytänyt, -
että Kiina odottaa Iranin tekevän läheistä yhteistyötä -
ja olemaan yhteistyöhaluisempi Kiinan kanssa.
Se liittyy Kiinan ja USA:n valtakamppailuun.
Se on nyt keskiössä Venäjän pohtiessa asemaansa -
käytössään olevien keinojen valossa.
Euroopan unionilla on identiteettikriisi.
Se yrittää päättää, mitä se tekee.
Samaan aikaan se koordinoi neuvotteluja Wienissä.
Euroopan unioni on rauhanaatteen mukainen organisaatio.
Se luotiin sellaiseksi.
Miten rauhanaatetta ajava organisaatio pystyy käsittelemään -
kysymystä ihmisjoukkojen mahdollisesta tuhoamisesta?
Ja sitä tuhoamista julistetaan ja ylistetään kaikilta puhujakorokkeilta.
Tämä ei ehkä tunnu järkeenkäyvältä, -
mutta Israelilla on intressinsä Hamasin hengissä pitämisessä.
Sanon aina, että on olemassa taktinen ja strateginen puoli.
Taktisella tasolla -
Hamas aiheuttaa ongelmia, mutta strategisella tasolla -
Hamas takaa, ettei palestiinalaisvaltiota synny.
Jos Hamas nyt pyrkii edustamaan palestiinalaisia -
ja sitä pidetään terroristijärjestönä, -
se saa kaikki palestiinalaiset näyttämään terroristeilta.
Palestiinalaishallinnon laillinen oikeutus kyseenalaistuu, -
jos Hamas saa vallan ja edustaa heitä.
Ja lisäksi jos oikein miettii asiaa, Hamas teki kaikki mahdolliset virheet -
kahden viimeksi kuluneen viikon aikana.
Mutta täytyy sanoa vielä, että Hamas ainakin tekee niin kuin se ajattelee.
Palestiinalaishallinto sen sijaan piileksii -
nationalistisen julkisivun takana ja esittää, -
että se kenties haluaa tai ei halua elää rauhassa Israelin kanssa.
Mutta tunnet PLO:n peruskirjan ja siihen kirjatut tavoitteet.
Tuttu piru on aina parempi kuin tuntematon piru.
Itse ainakin kohtaan mieluummin jonkun, jonka tunnen -
ja jonka kanssa osaan toimia.
Pidänkö näistä väkivallan sarjoista? En.
Mutta haluan mieluummin, että Gazaa hallitsevat he enkä minä.
Uskon, että kuluneen kahden viikon aikana palautettiin pelote -
sellaisilla tasoilla, joka näkyy Hamasissa vielä monta vuotta.
Myös Nasrallah piti puheen eilen illalla.
Hän näytti hyvin hämmentyneeltä, heikolta ja kalpealta.
Hän oli laihtunut.
Paras, mihin hän pystyi, oli ilotulituksia ja liekkejä -
Israelin entisissä tukikohdissa Etelä-Libanonissa.
Se oli valo- ja äänishow. Muuta he eivät tule tekemään.
Palestiinalaiset, Iranin tukemat asejoukot Irakissa, -
kaikki ymmärtävät, että he eivät halua kokea sitä, mitä Gaza juuri koki.
Seuraan myös gazalaisten kommentteja. Yksi kirjoitti aamulla: -
"Ennen 'voittoamme' meillä oli sähköt kahdeksan tuntia päivässä.
Nyt sähköt on neljä tuntia. Seuraavan voiton jälkeen voi sytyttää kynttilät."
He ymmärtävät, etteivät he voittaneet. He hävisivät pahasti.
En riemuitse heidän tappiostaan. Kunpa ei olisi ollut pakko toimia.
Kaikki johtaa takaisin Jerusalemiin, uskonnolliseen polkuun -
ja kysymykseen Jerusalemin omistuksesta.
Siksi meidän ei tule yllättyä siitä, että lopunaikoina, -
kun antikristus nousee ja hallitsee, se tapahtuu Jerusalemissa.
Hän menee juutalaisten rakentamaan temppeliin Jerusalemissa -
ja julistautuu jumalaksi Jerusalemista.
Jerusalem on ydin vihollisen yrityksessä korvata Jumala.
Uskonnollinen polku tulee aina olemaan mukana.
Niin kauan kuin Israelin Jumala on tuonut Israelin takaisin maahansa -
ja antanut heille jälleen nimensä, vihollinen on yrittänyt estää meitä -
olemasta kansa, niin että Israelin nimeä ei enää muisteta.
Kun Jerusalemin mellakat olivat käynnissä, -
istuin paikassa, josta näki Jerusalemin Vanhaankaupunkiin.
Näin itse asiassa mellakat, -
kun ilotulite sytytti puun palamaan al-Aqsan moskeijan vieressä.
Otin siitä kuvankin ja julkaisin sen.
Kun katselin sitä, mielessäni pyöri paljon asioita.
Juttelin siitä erään korkea-arvoisen turkkilaisen viranomaisen kanssa.
Vuosia sitten hän vei minut kierrokselle Vanhaankaupunkiin.
Halusin kuulla, mitä turkkilaiset sanovat.
Turkki oli aiemmin osmanivaltakunta.
Se rakensi Vanhankaupungin nykyisistä muureista ison osan.
Halusin ymmärtää heidän näkökulmaansa -
ja Osmanin ja Suleiman Suuren aikakausia.
Suleiman oli kiehtova henkilö.
Erittäin älykäs ihminen.
Jos lukee hänen toimistaan, -
näkee, että hänkin ymmärsi kristinuskoa -
ja kuvan toista puolta ja osasi käyttää sitä heitä vastaan.
Kun kiertelin hänen kanssaan Jerusalemin vanhoja muureja, -
hän kertoi, ettei Jerusalemissa ole turkkilaisia symboleja, -
koska Suleiman ei halunnut riistää Jerusalemilta -
eikä etenkään al-Aqsalta, -
joka ei ole se kultainen kupu eikä Omarin moskeija, -
vaan pieni moskeija sen vieressä.
Hän ei halunnut riistää siltä sen kunniaa.
Ja sitten palestiinalaiset itse asiassa auttoivat brittejä -
karkottamaan osmanit Jerusalemista.
On ironista, että nykyiset ihmiset ovat niiden jälkeläisiä, -
jotka auttoivat brittejä ajamaan osmanit pois.
Mutta brittikomentaja ei valloittanut Jerusalemia -
vaan laskeutui satulasta ja käveli Jerusalemiin.
Kenraali Allenby.
Hän ei halunnut näyttäytyä Jerusalemin valloittajana.
Jerusalem on pyhä kaupunki.
Sen jälkeen britit yrittivät kohdella Jerusalemia -
kunnioittavalla tavalla.
Kun näin mellakat... - Ja palavan puun.
Palavan puun ja paljon muuta, mielessäni pohdin, -
ettei ole kunniaa.
Ei. He kohtelivat epäkunnioittavasti paikkaa, josta he taistelevat.
Kun katsoo kuvista, mitä moskeijan sisällä tapahtui, -
miten he olivat varastoineet kiviä -
ja suuria puu- ja metallitankoja heitettäväksi, -
se oli ennalta suunniteltua.
Se kaikki oli siellä, koska he tiesivät, että jotain tapahtuisi.
Sitä miettii, että se oli heille vuoden pyhin kuukausi -
ja viimeinen viikko, pyhän kuukauden kohokohta.
Minun käsittääkseni rukouksella ja paastolla -
pyritään lähemmäs Jumalaa ja yritetään olla hengellisempiä, -
rauhanomaisempia ja anteeksiantavampia. Mitä näemme?
Kysyin sitä: Miten Turkki voi tukea -
niitä, jotka eivät kunnioita sitä, minkä puolesta Turkki haluaa taistella?
Hän sanoi, ettei kyse ole palestiinalaisista tai asukkaista, -
vaan al-Aqsasta, moskeijasta.
Se on muuten rakennettu paikalle, jossa Kaikkeinpyhin sijaitsi.
Samalle paikalle Abraham vei Iisakin -
ja asetti hänet uhrattavaksi.
Silloin Jumala näytti oinaan.
On kiehtovaa, että se paikka on kaiken keskipiste.
Raamattu sanoo, että Jerusalem on kuin juovuttava malja -
ja kuin painava kivi, ja kaikki, jotka siihen koskevat, repivät itsensä.
Ellet ole se, jolle Jumala on antanut Jerusalemin, sinä kärsit -
ja satutat itsesi. Se todellakin kostautuu.
Näemme sen vielä. Jerusalemin kärsimys ei vielä ole ohi.
Jos lukee Sak. 14:n kuvauksen, mitä kaupungille tapahtuu -
viimeisessä taistelussa ennen Jeesuksen paluuta Öljymäelle, -
kaupunki kokee kammottavan tuhon.
Ja kun lukee Ilmestyskirjasta, kuinka kaksi todistajaa tapetaan -
ja sitten heitä vedetään pitkin katuja ja pilkataan, -
ja kun he heräävät kuolleista, järistys tuhoaa kaupungista kolmanneksen.
Kaupunki joutuu kokemaan vielä paljon.
Tämä on vasta esimakua -
todellisesta kärsimyksestä.
Siksi meidän on tärkeä viedä ihmisille evankeliumia, -
erityisesti Jerusalemin ja sen asukkaiden rauhan takia.
Rauhaa ei tule ilman Rauhanruhtinasta.
Ei niin. Ja siihen asti, kun Hän tulee ja sanomme: -
"Siunattu Hän, joka tulee Herran nimessä", Jerusalem kärsii hirveästi.
Se, mitä nyt näemme, on kaupungin elpymistä, -
ennen kuin suurensuuri vaivan aika alkaa kaupungissa.
Minulla ei ole sanoja. Voin siteerata, mutta minulla ei ole sanoja kuvata, -
mitä Jerusalem joutuu kokemaan. Siitä on vaikea edes puhua.
Jerusalemilaisena sitä on vaikea käsittää.
Israelissa Tel Aviv ja Jerusalem kilpailevat aina keskenään.
Me olemme jerusalemilaisia. Meidän on vaikea käsittää uskovina, -
jotka uskomme Jumalan Sanaan, mitä kaupunki joutuu vielä kokemaan.
Ikävä kyllä meidän täytyy lopettaa tähän.
Kiitos, että tulit Jerusalemiin käsittelemään tätä tärkeää aihetta.
Odotan jo innokkaasti seuraavaa kertaa. - Kiitos.
Kiitos myös katsojille!
Herran siunausta! Nähdään pian. Shalom!
Suomennos: Marianne Tenetz