TV7 Piiblikool
Tõeteel lõpuni - vaimne sõjapidamine
On TV7 Piiblikooli aeg. Tere tulemast ühisele Piibli,
Jumala Sõna uurimise matkale.
Oleme alustanud õpetuses üldteemaga "Tõeteel lõpuni".
Tänane alamteema on "Vaimne sõjapidamine".
Sellest teemast õpetab meid Rekola kirikuõpetaja Mikko Matikainen.
Tuttaval viisil me jätkame peale loengut arutelurühmades, kus
vestleme loengu käigus üles- kerkinud küsimustes.
Vestlust juhib Reijo Telaranta.
Enne õpetuse juurde siirdumist palume õnnistusi täna õhtuks.
Taevane Isa, me oleme koos Issanda Jeesuse nimes. Palume Sinu Püha
Vaimu, kirgasta Su Sõna, kirgasta Jeesus Kristus meile teeks, tõeks
ja eluks. Tänan, Issand, et saame oma lootuse siin elus panna Sinule.
Aamen. Mikko, palun!
Tere õhtust ka minu poolt!
Vaimne sõjapidamine - mis see on?
Kuna olen lihtne pastor, siis alustan sellest, et toetun ühele
suurele Piibli kirjakohale. Seetõttu kasutan Ef 6:10-20, kus räägitakse
Jumala sõjavarustusest.
Esimene küsimus: miks läheb vaja sõjavarustust?
Kas tahame või ei, me oleme vaimses sõjas, igaüks meist. Me ei saa
peituda põõsasse, kuna meil on vaenlane, kes on armutu.
Mõned sõnad vaenlasest.
Räägin saatanast, kes "... on mõrtsukas algusest peale, ...
Kui ta räägib valet, siis ta räägib enda oma, sest ta on valetaja ja vale isa."
Ta on meister tegema suuremaks. Nagu 1Pt 5:8-9 ütleb, et "Teie
süüdistaja, kurat, käib ringi nagu möirgav lõvi, otsides, keda neelata.
Tema vastu seiske kindlalt usus, teades, et neidsamu kannatusi on
pandud kogema kogu kristlaskond maailmas." "Olge kained, valvake!"
Ta teeb asja suuremaks kui see on. Ta püüab meid ajada segadusse.
Ta räägib valet, ta eksitab.
Ta on vendade süüdistaja. Ta püüab kristlaste keskele luua kaost.
Tal on väga pikk kogemus, ta oskab oma tööd teha väga hästi.
Me ei saa pugeda peitu, teha nägu, et sõda pole. Meil pole vaimsel
sõjaväljal midagi teha, kui me ei tunne vaenlase viise, meetodeid.
Ka tuleb meil tunnistada omi nõrkusi, mille kaudu ta püüab meid halvata.
Neist me räägime sel korral.
Hingevaenlane püüab hirmutada, tappa me usk. Ta püüab meile anda
vihjeid, et ta ise tundub vähe- ohtlik. Aga kui minna tema soovitud
teed pidi, siis juhib ta meid eksitusse.
Juhatab meid teistest eemale. Sandistab. Viib ära rõõmu ja rahu.
Ef 6:12 öeldakse, et "Meil ei tule ju võidelda inimestega, vaid meele-
valdade ja võimudega, selle pimeduse maailma valitsejatega, kurjade
taevaaluste vaimudega." Vaimses sõjas me ei mitte kunagi ei võitle
ainult inimeste vastu.
Me ei tõsta kätte teise inimese vastu tema hävitamiseks.
Me uurime inimest ja küsime: "Mis on see, mis on ta halvanud?"
Miks see inimene ei saa näha Kristuse headust, armastust,
Jumala tõde. Mis teda seob? Mis teda kinni hoiab?
Sõjas on eesmärk hävitada teine pool täielikult. Eesmärk halvata
vastasväed. Aga vaimses sõjas ei ole küsimus selles, et püüame teist
hävitada, vaid me püüame vabastada teist.
Käime evangeeliumiga, palume Püha Vaimu meid juhtima, et Ta paljastaks
need asjad, mille kütkes on teine inimene. Et saaksime anda Jumala
Sõne tõde sellesse hetke.
Oma teo ja sõnaga kasutada ligiolu.
Et see inimene saaks vabaks. Tema kinnipidaja on meelevald või
mineviku trauma või vanad patud vms. Need tuleb paljastada, et Jumala
Sõna saaks vabastada, Kristuse veri saaks puhastada teda täielikult.
Sellisest sõjast räägime.
Keegi meist ei saa öelda, et sõda käib kuskil kaugel, eemal, vaid
see sõda on meis. Igaüks meist on korraga patune ja õige. On öeldud,
et igaüks meist võib langeda kust tahes millal tahes. Kui me oleme
Kristusest eemal, siis me võime libastuda tõest, siis meid on
võimalik haavata.
Rääkides Jumala sõjavarustusest, siis Paulus ütleb salmis 13:
"Seepärast võtke kätte kõik Jumala sõjavarustus, et te suudaksite
vastu panna kurjal päeval ja jääda püsima, kui te olete kõik teinud."
Võtke kätte!
Milline pilt on sul Jumalast?
Kui Jumal on armastav Taevane Isa, kes tahab sulle ainult head, tahab
sind kaitsta maailma pahade keskel ja kui sulle öeldakse: "Võta Jumala
sõjavarustus!", siis see on Jumala armastuse sirutus sinu tarvis.
Jumal annab sulle parima, et sa võiksid ses vaimses sõjas püsti
püsida. Et võiksid võita koos Kristusega. See on Jumala
armastuse tegu, mitte igav kohustus.
Paulus kasutab mitmel korral "Võtke!" Me kõik peame riietuma. Me kõik
koos peame teadvustama seda võitlust, ühendama jõud, hoolitsema üksteise
eest, käima koos. Siis oleme koos võimelised toime tulema selles
võitluses. Püsime püsti, võime vabastada teisi ja näha, kuidas
Jumala arm ja armastus muudab inimeste elusid.
Kui inimesed on saanud vabaks, siis nad saavad liituda Jumala sõjaväega.
Jeesus ütles: "kes iganes teeb mu Isa tahtmist, Taevase Isa tahet, on
kes on taevas, see on mu vend ja õde ja ema." Jumala sõjavägi ei ole
lihtsalt sõjavägi, vaid see on pere vägi. Oleme samast perest.
Kui teeme Kristuse tegusid ja tegutseme Tema tahte kohaselt, siis
näeme, kuidas Tema võidab meis. Saame uusi vendi ja õdesid.
Kui näeme, kuidas meile armas sõber saab haavata ses lahingus, kui meil
on nii palju tundlikkust ja mõistame, et see inimene on mu vend või õde,
kellega koos tahan käia, siis olen valmis toimima nii, et kedagi ei
jäeta lahinguväljale, isegi, kui ta on haavatud patu pärast, rohkem
kui oleksin uskunud, et teda võidi haavata.
Seiske kindlana! Kindlus, tõde ja soomusrüü.
Kust tuleb kindlus võitluse tarbeks?
See ei tule sellest, milline inimene ma olen. See ei tule mu vaimsest
ajaloost. Mitte sellest, et aeg-ajalt näen Jumala kuningriigi võitu.
Ega Jumala kuningriigi rikkusest.
Vaid see tuleb sellest, et me seisame koos Issandaga. Tema meis
on kindlus. Tema meis ühendab meid komandokeskuseks, Tema meis õpetab
kasutama neid võitlusvarustusi, asju sõja tarbeks.
Kui me seisame Kristuse lepitusvere kaudu puhastatuna ja oleme aina
valmis oma patud ja langemised tooma Tema ette veres puhastamiseks,
siis võime seista kindlana. Me ei looda oma tegudele ega tunnetele
ega muule sellisele, vaid loodame Tema peale, kes on tulnud tühjaks
tegema pimeduse teod.
Tõevöö.
Kui Paulus võttis pildiks Jumala sõjarüü, siis ta kuvab meile
Rooma sõduri varustuse. Miks?
Kuna see oli kogu aeg igaühe silme ees.
Rooma riigi sõdurid olid igal pool näha.
Kui ta räägib sõjavarustusest, siis iga kord, kui kristlane nägi Rooma
sõdurit, siis talle meenus, millest Paulus oli rääkinud.
See on hea pilt, selle kaudu oli hea kohe meenutada, kuidas
see oli. Esimesena tõde vööks, mis hoidis kogu varustust koos.
Sellel tõevööl ripub vaimumõõk.
Jumala Sõna, mida peab kasutama tõena.
Vaimumõõgas on suur vägi ja on suur vahe selles, kuidas seda kasutada.
Kui kasutada armastuses ja kindlalt, siis sa mitte ainult ei haava,
vaid ka parandad.
Aga kui sa sellega väevõimuga lähed peale, siis sa hävitad.
Kui tõevöö on kinni vööl, siis hoiad sa rinnasoomust paigal.
Kui lahingus olles tõevöö polnud kinni, siis soomus kõikus igas suunas.
Tõstad kilbi ja soomus liikus. Üritad käes oleva mõõgaga midagi
teha, see ei õnnestu. Vöö on äärmiselt tähtis.
Jeesus ütles: "Mina olen tee ja tõde ja elu. Ükski ei saa minna
Isa juurde muidu kui minu kaudu."
Ta on lihtne selge tõde, mis ei muutu millekski muuks.
Sellega liitub Jeesuse definitsioon patule, mis on toodud Jh 16:9-11.
"patu kohta, et nad ei usu minusse; õiguse kohta, et ma lähen Isa juurde
ja teie ei näe mind enam; kohtu kohta, et selle maailma vürst
on süüdi mõistetud." Tõde on selles,
selle maailma vürst on juba süüdi mõistetud. Ta teab, et tal on vähe
aega, seepärast on ta agressiivne.
Seepärast ta püüab kõike hävitada ja purustada nii palju kui saab.
Ta räägib pidevalt valet. Saatana esimene küsimus Piibli lehtedel
on "Kas Jumal on tõesti öelnud?"
"Kas Jumal on tõesti öelnud?"
See on tema lemmikküsimus, ta kasutab seda meelsasti.
Ta on selles osav. Ka praeguses ajas küsib ta ikka: "Kas Piiblis on
tõesti nii?". "Kas Jumal on tõesti
nii öelnud?". Tõde pole suhteline, vaid absoluutne. On vaid üks tõde.
Tõde, mis teeb vabaks. Valevürst on vangistaja ja Paulus meenutab, et
vangistuse vastand on Kristus Gl 5: "Vabaduseks on Kristus meid
vabastanud. Püsige siis selles ja ärge laske endid jälle panna orjaikkesse!".
Õiguse soomusrüü annab Jumala kaitse.
See tähendus on ka rinnasoomusel.
See kaitseb eestpoolt. Selja taga pole keha liikumise pärast tugevat
soomust. Vaenlasega peab siis kohtuma näost-näkku. Kui me
hakkame kartma ja keerame selja, siis oleme kerge saak.
Seetõttu ei saa me põõsasse peituda.
Seetõttu peame oma elus olevatele kiusatustele otse näkku vaatama.
Ja julgusega. Kui mõistame, et me ei saa hakkama selles, siis meid ei
aita kiusatuse eitamine: "Mul pole seda kiusatust". Üks lihtne näide.
Ärge mõelge banaanist!
Ära mõtle banaanist!
Ära mõtle sellest banaanist seal!
Millest te mõtlete?
Kui paljud mõtlevad banaanist? Käsi püsti! Ausalt.
Kui tuleb kiusatus, siis sa ei pääse sellest olukorrast nii, et
mõtled: "Ma ei mõtle sellest kiusatusest".
Vana kirik õpetab, et kiusatuses me
ei keskendu sellele, vaid heale, mida Jumal tahab meiega teha.
Me ei ole passiivsed, vaid aktiivsed. Teeme head ja me alistame oma meele
Jumala armu ja Püha Vaimu abiga nii, et suuname oma meele headele
asjadele selles kiusatuses. Kui meile tuleb kadedus või kibedus,
need on paljudel, siis me lihtsalt õnnistame seda inimest, kiidame
Jumalat, et sellel inimesel on nii ja nii. Kiidame, et tal on sellised
vaimsed annid. Samas ka tunnustame, et oleme kadedad, et Jumal oma
armus saaks näidata, mida Ta mulle tahab anda või mida ma tegema pean,
et muutuda viljakaks inimeseks.
Lahtine seljapool tegi Rooma sõduri ettevaatlikuks.
Ta ei rünnanud igal juhul, kuna ta teadis, et kui vaenlane üllatab
teda selja tagant, siis langeb ta lõksu.
Uhkus on enne langemist. Ka rünnak.
Vaimne rünnak on ohtlik, see võib meid surmata.
Vaimne rünnak haavab ka teist inimest, keda Jumal armastab.
Kogudus peab võitlema koos ja palvetame koos üksteise eest.
Valmidus minna kuulutama.
"ja teie jalgades olgu valmidus minna kuulutama rõõmusõnumit rahust!"
Valmidus kuulutamiseks ei tule meile kellelegi automaatselt.
See on midagi sellist, et kui peame jalga panema valmiduse kingad,
siis on hea meenutada, kui palju head on Jumal sulle teinud.
Keskendu Jumala headele asjadele hommikul, päeva eel. Lase Tal
end täita. Lootusetuse hetkel meenuta Ta tõotust, et Ta on meiega
igal hetkel kuni maailma lõpuni. Ta ei hülga meid iialgi.
Sellisest Jumala headusest lähtuvalt ütlen Jumalale: "Anna mulle hetk,
anna mulle olukord, kus saan olla Su valgus, armastus nende inimeste
eludes, keda ma täna kohtan." Olgu tööl, kodus, hobides või mujal.
Aktiivse traktaatide jagamisega või suu vahus tunnistamisega me
ei võida palju inimesi. Vaid kui on õige aeg, Jumala aeg ja me saame
kellelgi teha Jeesuse teo, öelda Jeesuse sõna, siis see õnnestub.
Siis toimub valmidus ja Jumala eesmärk üheaegselt.
Kui Jumala headus pääseb kurja maailma keskele puudutama, siis
Jumala kuningriik kasvab. Siis toimuvad vabanemised.
Usukilp.
"Kõigepealt aga võtke kätte usukilp, millega te võite kustutada kõik
kurja põlevad nooled!" (Ef 6:16)
Kui paljud on lugenud Asterixist?
Mõned.
See on äärmiselt hariv sari.
Selles Rooma sõdurid püüavad kogu aeg hävitada Asterixi küla.
Roomlased liiguvad rühmana suure kilbi taga varjus.
Kilp on ees, peal, taga ja küljel.
Sedasi liiguvad nad Gallialaste küla poole, kellel on võlujook.
Ka meil on Jumala võlujook- Püha Vaim.
Me peame kasutama usukilpi. Teame, et vaenlasel on põlevad nooled:
kurjad sõnad, mis võtavad meid enda haardesse, halvavad ja
masendavad meid.
Kui sel ajal oli sõda, siis roomlastel olid vibumehed, kes
lasid väga palju tugevaid nooli rünnaku ajal. Ka vastaspoolel
olid need. Aga kui roomlased liikusid rühmas kilpide varjus nii, nagu
nad olid harjutanud, siis vaenlase nooled tabasid kilpe ja nii nad
pääsesid vaenlasele lähedale. Siin on küsimus rühmatöös, see ei ole
üksikinimese ülesanne, vaid koos. Võtke kätte usukilp ja kaitske
teineteist, et võiksite summutada vaenlase põlevad nooled.
Lähivõitluse jaoks oli väike kilp.
Päästekiiver.
"Võtke ka päästekiiver" (Ef 6:17)
Miks meil peaks olema selline pott peas nagu Rooma sõduritel?
Kuna see kaitseb pead. Mis on meil peas? Peaksid mõtted olema.
Seal peaks olema mõistmine.
Kõik, mis liigub meie peas. Vaimne võitlus käib kõikjal me ümber, aga
ka meie meeles. Milline on su jumalapilt? Sellest sõltub, kas
teed seda tööd rõõmsalt, läbi huumori, positiivselt või
sa nagu sööksid sidrunit.
Oled nii hapu, et su ligi on raske tulla.
Mõttemaailm.
See, mida sa vaatad silmadega kogu päeva - see mõjutab su meelt.
Loetuga sa toidad oma meelt.
Päästekiiver on ka see, et vaatame, mis on meile kasulik ja hea, mis
ehitab meid vaimselt üles nii ajaliselt kui igavikuks. Paulus
teadis, et ei saa põgeneda lahingust.
"Head, mida ma tahan, ma ei tee, vaid paha, mida ma ei taha, ma teen."
Arvan, et meilgi on see probleem.
Seepärast peame teadvustama seda probleemi ja tegutsema selle
lahendamise nimel, ehk lähme Kristuse juurde.
Kes on vale isa? Saatan.
Kes tahab masendada? Hingevaenlane.
Kes tahab üles tõsta, parandada? Jumal.
Mõtle, millised mõtted sul on.
Kumbi mõtteid on sul rohkem? Kas positiivseid, mis aitavad, mille abil
sa väärtustad ennast, rõõmustad enesest ja oma andidest?
Või vaatad sa teisi kohtumõistvalt, kadedalt, halvustavalt?
Kas su elus on korduv patt, mis on nii mõnelgi inimesel?
Kuulad keelepeksu kellegi kristlase kohta ja siis 'palvetate' koos.
Siis räägite taga palve nime all. Palvetame kõik koos selle ühe
langenu pärast.
Mõistate, mida ma mõtlesin?
Rääkides vaimsest sõjapidamisest, siis peame olema ses asjus ärkvel.
Käituma täiskasvanulikult.
Positiivne mõttemaailm edendab Jumala riiki, negatiivne seisab
sellele vastu. See, milliste mõtetega sa elad, kujundab su pilti elust.
Vaimumõõk- "Jumala Sõna on elav ja tõhus ja vahedam kui ükski kaheterane
mõõk ning tungib läbi, kuni ta eraldab hinge ja vaimu, liigese
ja üdi, ning on südame meelsuse ja kaalutluste hindaja."
Jumala Sõna peab esile tulema tõe, helluse ja tugevuse kaudu.
Jumala Sõna paljastab kõik ja toob välja need asjad, kus peame
meelt parandama. Vajame eluks teadlikku distsipliini ja ebamugavuse
väljakannatamist, kuna võitlemise juurde kuulub haavatasaamine, hirm,
ebaõnnistumine jms asjad. Kui Jumal paljastab sisemuse, patu ja hinge-
haavad, siis Sõna ka puhastab, parandab ja vabastab.
Konkreetsed suhted on olulised.
Jumala Sõnas on võimas vägi. Väga võimas.
Mida rohkem olen saanud käia koos Jumalaga, mõtlen, et seda rohkem
annab Jumal autoriteeti Sõna kasutamisel. Kui seda Jumala Sõna
väge kasutada vihaselt, siis tagajärg on kohutav.
Mõelge andekast kirurgist.
Ta teeb lõike. Hea kirurg teeb ainult vajaliku suurusega lõike.
Et saaks probleemi lahendada:
kasvaja eemaldada, veresoon kinni jne.
Siis ta õmbleb selle ettevaatlikult kinni. Probleem lahendatakse
võimalikult väikeste kahjudega.
Tänu Jumalale, ma pole kirurg.
Kui mulle anda kirurgi vahendid, siis oleks pastoritel tööd.
Selleks on vaja palju vilumust. Et teha tööd korralikult, on vaja
alandlikkust. Samamoodi on Jumala Sõna kasutamisel.
See parandab, haavab, puhastab- see on lõikamiseks. Peame hoolt
kandma, et Jumala Sõna kasutamisel me ei lõikaks üle, vaid ainult
nii palju, kui vaja.
Me ei mõista kohut inimeste üle, vaid oleme kindlad, armastavad
kasutama Jumala Sõna nii nagu see on meile antud.
Mõni Sõna veel rääkimisest.
Mida sa räägid, seda sa edendad. Kui räägid positiivseid asju, siis
sa edendad positiivseid asju. Kui räägid negatiivset juttu, siis
edendad negatiivseid asju. See on väga tähtis asi.
Su pühitsuse taset näitab keele valitsemine. Räägin loo ühest mehest,
kes oli pühitsuses olnud parajalt kaua. Tema suust ei tulnud kunagi
teist inimest paikapanevat sõna. See oli selline omadus, mis hakkas
häirima. Inimesed olid kadedad, kui ta ei öelnud paha sõna kellegi kohta.
Siis seatsid usukaaslased talle lõksu. Niivord julgustav, eksole!
Temalt küsiti: "Mida sa arvad saatanast, hingevaenlasest?".
Siis oodati halvustavat sõna.
Mees oli vait mõnda aega. Mõtles ja ütles: "Hingevaenlasest võib
paljugi öelda, aga laiskust ei saa talle ette heita."
Ta ei ole laisk. Ta on väga usin.
Ta teab, milles on küsimus.
Kas ka meie teame? See oli nalja- jutt, aga selles on palju tõde.
Mis väega? Vaimu antava väega.
"Ja palve ja anumisega palvetage igal ajal Vaimus ning selleks
valvake kogu püsivusega ja eest- palvetega kõigi pühade eest"
Paljudel teist on kalender? Mitmel. Kõigil on töökalender.
See aitab aega planeerida.
Päevas tuleb anda ruumi palvele. Kui sul on kiire päev, siis kas
hommikul, lõunal söögi ajal või WC-potil saab rääkida Jumalaga.
Õhtul kodus sööki tehes või enne magama jäämist.
Mida rohkem sa võitled ja palvetad enda ja teiste eest, seda rohkem
edeneb kuningriik. Seda rohkem oled õnnistuseks neile, kes oma
koha peal olles peavad vaimset sõda. Kui saad vaikse hetke, siis pane
pähe päästekiiver, selle alla annab Jumal mõtted. Sinu meelde tulevad
inimeste näod või olukorrad, millest oled mõnda aega mõelnud ja siis
mõistad, et nende kohta tahab Jumal midagi öelda. Nt inimene, kellega
sa pole ammu suhelnud - tuleb mõte "Helista!", siis helista ja
uuri välja, milles on asi.
Minu enda kogemus näitab, et olen helistanud täpselt õigel ajal.
Kui me elus on kiusatus ja me võitleme oma nõrkustega, siis
peame palvetama ja tegema selliseid asju, mille abi pääseme lahti
sellest olukorrast.
Mida rohkem me palvetame teiste eest ja õnnistame üksteist,
tegutseme üheskoos, seda tõhusamalt saab Jumala kuningriik nähtavaks.
Ja kui sind haavatakse, siis meenuta, et meile on mõeldud võitluskaaslane.
Armees harjutatakse võitlemist paaris. Üks toetab ja kaitseb teist.
Kui üks saab haavata, siis teine viib ta turvalisse kohta. Meil peab
olema kaaslane, kellele saame öelda, et olen langenud ja vajan abi.
Sain viga. Kasutasin Jumala Sõna mitteõigesti. Olen olnud idioot.
Palveta mu eest. Ole minuga. Me kõik vajame sellist inimest.
See ongi see, et me koos riietume sõjarüüsse. Paulus on realist.
Ta teadis, et vajab abi kutsumises, et vajab Jumala julgustust.
Seepärast lõpetab ta efesose õpetuse:
"ja minugi eest, et mulle antaks arukust, kui ma avan suu, julgelt
teada anda evangeeliumi saladust, mille käskjalana ma olengi ahelais,
et ma selles julgust saades hakkaksin rääkima nii, nagu ma pean."
Paulus ei öelnud: "Ma oskan seda tööd. Ma annan teile juhiseid.".
Vaid "Pange ülle Jumala sõjavarustus!"
Ja veel: "palvetage minugi eest".
Aidake, ma ei saa üksi hakkama.
Vaimne sõjapidamine on tõsi, keegi meist ei saa seda vältida ega peagi,
kuna me oleme võitja poolel. Jumal oma headuses annab meile raudrüü
ja ise riietab meid ja õpetab, kuidas seda kasutada. Ta ise
juhatab meid palves. Ärge kartke! Aamen.
Mikko Matikainen õpetas vaimsest sõjapidamisest. Ta võrdles Jumala
sõjavarustust tolle aja Rooma sõduri sõjavarustusega.
Minuga on Katri Grönroos ja Tellervo Vallasvuo.
Milline on naise vaade sõjale?
Olen olnud kaitseväe vormis tööl, seega teema oli tuttav.
Mind on õpetatud nii, et igal hommikul enne välja minekut
riietun kogu Jumala sõjavarustusega:
vaimumõõk-Jumala Sõna, päästekiiver.
Ma ei lähe enne seda välja.
Loengu ajal tuli mulle meelde, et meie luteri kirikutes pole olnud
õpetust vaimsest sõjapidamisest.
Need, kes ei tunne Kristust, on hukule määratud.
Ka mõned kristlased on hukas.
On väga tähtis, et me tunnistaksime vaenlast.
Mikko ütles õpetuses, et tihti me peitume põõsasse, ehk tahame olla
kolmas osapool, kes ei osale lahingus. Katri, mis arvad, kas
selliseid kristlasi on palju?
Meie inimloomuses on olla selline, kes tahab igavad asjad kõrvale
heita ja otsida mugavamaid asju: armu ja armastust.
Mulle oli imeline kogemus see, et kui tõeliselt on võimalik riietuda
sõjariietusega. Olen seda tihti Piiblitunnis kuulnud ja alguses ma
mõtlesin: "Ahhaa, jälle sellest".
Aga Mikko jutt oli nii konkreetne ja kaasahaarav, kuigi ma pole
sellest varem huvitatud olnud. See on Jumala kingitus. See pole
kohustuslik varustus -koorem- seljas vedamiseks, vaid tegelikult
on see Jumala armastuse tegu. Ma saan selle võtta ja heameelega.
See pole Jumalalt sunduslik meile.
Hommikul: "Oeh, täna jälle pean seda tegema...". Ei, me SAAME seda
võtta armastusega Jumalalt.
Mikko rõhutas, et hingevaenlane- saatan on kaval, välja mõtlemas
lõkse ja viise, kuidas meid haavata, ja eemale viia usust.
Kas teil on selliseid kogemusi?
Jah ja peab meeles pidama, et ta on valetaja.
Ei saa väita, et kurja pole olemas. Aga meile ei õpetata seda. Isegi
on nii, et ei saa saatana nime mainida. Olen kuulnud õpetust,
et seda nime ei tohi mainida. See on täiesti vale.
Meil on täielik õigsus Jeesuses. Tema on Kolgatal saatana pea
purustanud. Me peame kasutama Tema väge ja autoriteeti vaenlase
eemale tõrjumiseks.
Mikko tõi välja ka selle, et meil on vaimne võitlus kõikide pimeduse
vägede vastu ja ka oma liha vastu, millest lähtuvad kiusatused,
mõtted. Aga mitte inimeste vastu.
Tihti tundub, et vaimne sõda käib just teise inimese vastu.
Jah. Kristlaste seas on hõõrumisi, erinevaid arvamusi ja rõhuasetusi.
Me takerdume neisse.
Oleme isekeskis riius, see on hingevaenlase kavalus.
Olen tihti kuulnud lauset: "Kristlaste armee on ainus armee,
kes tulistab oma haavatuid." Kui keegi komistab, langeb pattu, siis
meelsasti hülgame ta, kui kaitseme.
Selles puudub Jeesuse meelsus.
Kuidas saaks innustada teineteise eest hoolitsemist? Kui me komistame,
siis kuidas aidata rohkem? Ta rõhutas koos võitlemist.
Mul on kaks head sõpra, kellega ma ei kohtu just tihti, aga me
hoolitseme teineteise eest Skype' vahendusel.
Me tunnistame teineteisele oma patud. On väga tähtis, et miski
ei jääks painama. Oleme inimesed ja me keel teeb meelsamini kurja
kui head. On hea, kui Püha Vaim näitab kohe, et sa tegid valesti.
Ja siis on olemas inimene, kelle juurde sa võid siis minna.
Saad minna Jumala ette: "Olen käitunud valesti. Anna andeks".
Mikko kasutas head sõna: võitlus- kaaslane. Meil kõigil peaks olema
oma võitluskaaslane, kellega koos teha nimetatud asju.
Võitluskaaslase mõte aitab kogu kristlaskonna ühtsust ehitada.
Mikko kasutas banaani-juttu, et kui keskendume valedele asjadele,
siis me jääme kinni. See on tõsi, kui keegi nt tahab suitsetamisest
loobuda ja mõtleb aina suitsust, siis see ei õnnestu. Sama on ka
alkoholist loobumisega.
Sama on ka kiusatustega.
See, mis on me mõtetes, see mõjutab vaimu ja ihu.
Mikko tõi välja, et kui mõtleme positiivsetest asjadest: armastuses
teineteisest, Jumala armust ja ligiolekust, siis see muudab me
elu ja isikut. Aga kui oleme nega- tiivsed, siis tulistame omale jalga.
Jah. Oleme kõik sama meelt.
Tänan, Katri ja Tellervo, vestluse eest. Oli tore rääkida neist asjust.
Tapani, palun võta kokku tänaõhtune õpetus.
President Paasikivi ütles, et tõsiasjade tunnistamine on kõige
tarkuse algus. Piiblit uurides mõistame, et meil on kolm
võitlusvälja. Kõige kiskjalikum on meie sees, siis väline maailm,
mis püüab meid eri viisidel purustada ja hävitada. Ja Piibel
räägib veel meelevaldadest, mis toimivad kristlaste ja koguduste
vastu. Usklik elab nendel kolmel võitlusväljal. Meil on vägev
abi: Jumala Sõna, Püha Vaim ja Jeesuse lõpetatud töö.
Me pole kaotajad, vaid võitjad.
Kuidas jätkub teema "Tõeteel lõpuni" järgmises TV7 Piiblikooli osas?
Nagu ma ütlesin, et ehkki me oleme võitlusolukorras, siis Piibel ütleb
meile, et Kristuses me käime võidus. See on ka järgmise korra teema.
"Käimine Kristuse võidurongis."
Sellest õpetab meile Salme Kaikusalo Järvenpää'st.
Oleme rõõmsad, et saame koos vestelda Jumala Sõnast ja Jeesusest.
Oleme avanud ka veebifoorumi, kus saab vahetada arvamusi-kommentaare.
Veebist on võimalik saada ka loengu materjale. Aadress on ekraanil.
Oleme rõõmsad, et saame matkata. Õnnistame sinu ja su lähedaste elu
Jeesuse nimes ja tere tulemast järgmisel korral.
Tõlge: Merle Sibola