TV7 PIIBLIKOOL
IISRAEL JA KOGUDUS Jumala kaks plaani
Tere tulemast TV7 Piiblikooli. Me jätkame õpetustervikut
"Iisrael ja kogudus", tänase õhtu teema on "Jumala kaks plaani".
Õpetaja on Reijo Telaranta, kes tegutseb Vaimu Uuendus Meie
Koguduses-liikumise asejuhataja ja ka Missio Järvenpää tegevjuht.
Peale õpetust koguneme, nagu ikka, rühmadesse vestlema.
Enne kui lähme õpetuse juurde, palume õnnistust sellele. Issand
Jeesus Kristus, Sinu nimel me oleme kogunenud, õpeta meid.
Aita, et me kuuleksime Sinu häält ja kutsumist selle õpetuse kaudu.
Me täname Sind, Sinu nimel, Aamen. Palun, Reijo.
Meie tänane teema on selline, mida pole palju puudutatud
2000 aasta jooksul. Tapani Talikainen, meie kooli direktor
on tihti öelnud, et nii, nagu oli alguses, nii on ka lõpus.
Alguses kogudus oli üks ja ei jagunenud Iisraeliks ja koguduseks. Jumala
plaan on, et lõpus saab ka nii olema. Kuidas? Seda hakkamegi
täna uurima. Meie alus on see, mida Jumal on tõotanud Iisraelile,
seda võime lugeda vanast testamendist, näiteks
1Ms 17:7 "Ma teen lepingu enese ja sinu vahel, ja sinu soo vahel
pärast sind, igaveseks lepinguks sugupõlvedele," ütles Jumal
Aabrahamile. Selliseid kirjakohti on Vanas Testamenis veel ja veel.
Jumal kordab seda nii palju, et Ta teeb lepingu ja on ustav oma
lepingus. Seal pole ühtegi tingimust. Jumal kinnitab paljudel erinevatel
viisidel, nii meile kui ka Iisraelile, et Ta ei unusta oma lepingut.
Ta kasutab lausa sellist võrdlust Js 49:15-16: "Kas naine unustab
oma lapsukese ega halasta oma ihuvilja peale? Ja kui nad
ka unustaksid, ei unusta mina sind mitte." Ema ja lapse suhe
on kõige tugevam suhe. Ja Jumal ütleb, et isegi kui see suhe
veab alt, nagu selles katkises maailmas võib juhtuda, isegi
siis Jumal ei unusta oma tõotusi ega seda, kellega Ta on lepingu
teinud. Peale lepingu on ka tõotused sellest, et Jumal on
koos oma rahvaga. Me kõik teame hästi Js 60:1 kirjakohta:
"Tõuse, paista, sest sinu valgus tuleb ja Issanda auhiilgus koidab su kohal."
See on ilus tõotus ükskõik kellele meist, tõusta ja särada seda
valgust, mille Jeesus Kristus on meie sisse pannud. See oli
soomekeelse Piibli vanemast tõlkest ja uuem tõlge ütleb:
"Tõuse, paista, Jeruusalem..." See erinevus nendes tõlgetes tuletab
meile meelde, et me võime võtta Vana Testamendi tõotusi ka
isiklikult. Kui me oleme Kristuses ja Jumala lapsed, siis Jumala
tõotused on meie jaoks isiklikult. Aga me peame ka
meeles pidama olukordi, milles need on antud. Uue tõlke järgi
mõistame, et räägitakse Jeruusalemmast. Loeme
natuke edasi Js 60:1-3 "Tõuse, paista (Jeruusalem), sest sinu
valgus tuleb ja Issanda auhiilgus koidab su kohal. Sest vaata,
pimedus katab maad ja pilkane pimedus rahvaid, aga sinu
kohal koidab Issand ja sinu kohal nähakse tema auhiilgust. Ja
rahvad tulevad su valguse juurde ning kuningad paistuse juurde,
mis sinust kumab." Me märkame, et see tavapärane "tõuse ja
paista" saab uue tähenduse, kui loeme terve kirjakoha ja näeme,
kellele see tõotus on antud. Nagu ka paljusid teisi kirjakohti,
võime ka seda kirjakohta võtta isiklikult ja uskuda, et see on
mõeldud ka meile, tänu Jeesusele. Aga meil on hea meeles pidada,
et on olemas vaimulikke tõotusi ja ka konkreetseid tõotusi.
Siin on üks veel Js 41:10 "ära karda, sest mina olen sinuga;
ära vaata ümber, sest mina olen su Jumal: ma teen su tugevaks,
ma aitan sind, ma toetan sind oma õiguse parema käega!"
Kas pole imeline kirjakoht ükskõik kellele? Kui meil on
hirmus või elu tundub masendav ja ebakindel. Aga kui me vaatame
selle kui konkreetse ja mitte ainult vaimuliku lubaduse peale,
siis märkame, kellele see on kirjutatud. Loeme, mis sellele
kirjakohale eelneb Js 41:8-10 "Aga sina, Iisrael, mu sulane,
Jaakob, kelle ma olen valinud, mu sõbra Aabrahami sugu,
sina, kelle ma võtsin maailma äärtest..." Jätkub nii, nagu
juba lugesime. Jällegi, lubadus vaimulikult ja konkreetselt.
Piiblist leidub üks huvitav sõna, loen teile 1Ms 32:1-2
"Ka Jaakob läks oma teed. Aga temale tulid vastu Jumala
inglid. Ja Jaakob ütles, kui ta neid nägi: "See on Jumala leer!"
Ja ta pani sellele paigale nimeks Mahanaim." Mahanaim tähendab
tõlkes kaht rühmitust või kaht leeri. Mitte omavahel sõdivaid,
vaid ühel pool võitlevaid salke. Seesama sõna leidub Piiblis ka
Ülemlaulus, kus pruut tantsib kahe rühma vahel, samamoodi
nagu Jaakob oli inglite leeri ja maapealse elu vahepeal,
pruut tantsis kahe salgu vahel, imestades, kuidas ta kõigile meeldib.
Ilmutuse raamatus on üks kirjakoht, mis on seotud meie tänase
teemaga, Ilm 20:9 "Ja nad tulevad üles ilmamaa lagendikule ja piiravad ümber
pühade leeri (kasut sõna "mahanaim") ja armastatud linna. Ja taevast
langeb tuli ning sööb nad ära." Ilmutuse raamatu lõpp räägib
sellest, et kaks leeri on kogunenud ühte linna ja
kurjuse jõud on selle ümber piiranud ning tahavad selle
vallutada. Siis Jumal ise sekkub ja päästab kõik. Mulle meeldib
lugeda seda nii, et need kaks väesalka on tänapäeva Iisrael ja
meie nö paganate kogudus. Edaspidi kasutan lihtsalt sõna
"kogudus" ehk siis Iisrael ja kogudus-kaks väesalka ühe
ja sama Jumala plaanis ja tunnistajatena. Piiblis pole
ühtegi juhuslikku asja, kõik on Jumala vaimu poolt inspireeritud
ja sellepärast igat sõna, lauset, salmi tasub uurida sõna-sõnalt,
lugeda kõigepealt nii, nagu seda mõistetakse ja siis uurida tervet
peatükki, raamatut, ja mõelda, kuidas see näeb välja tervikuna.
Juudid ja paganad moodustavad kaks rühma.
Jeesuse ajal, kui kogudus sündis, polnud vaja nii mõelda, miks?
Lihtsalt sellepärast, et siis oli ainult üks rühm. Esimene kogudus,
kes sai alguse nelipühipäeval, koosnes ainult juutidest.
Neil oli pühakiri, mitte selline Vana Testament, nagu meie
tänapäeva Piiblis on. Neil oli pühakiri, mis koosnes pärgamentidest
ja need polnud ühes kohas tervikuna. Nende sõna uurimine nägi välja
hoopis teistmoodi kui meil. See ühe leeri faas, mis sai alguse
nelipühipäeval, ei kestnud väga kaua. Kaks leeri pidid lahku minema.
Kui võtame kokku, kuidas see lahkuminek toimus, näeme, et
sellel olid teatud faasid. Esiteks, ristiusu juured on juudi kultuuris,
nagu oleme juba varem siin piiblikoolis õpetanud. Aabraham,
Iisak, Jaakob, kõik olid juudid, Jeesus ja apostlid olid juudid,
kogu algkoguduse moodustasid juudid. Meie juured on selgesti seal.
Kõrvuti tegutsemine kestis teatud aja.
Apostlite tegudes räägitakse, kuidas Issand tõi aina inimesi juurde,
suured juutide hulgad pöördusid ja tulid Jeesuse juurde. Neid oli
selles uues natsareetlaste rühmas, nagu juudid seda
algul nimetasid, hiljem kristlaste hulgas, neid juute oli kõikjal
Rooma riigis päris palju. Juutide ja koguduse vahelised suhted
ei olnud väga halvad. Nad võisid koguneda sünagoogides ja
tunnistada, et neil on palju ühist. Seda kõrvuti tegutsemist jätkus
uurijate arvates kuni 300-te aastateni, kuigi kohati oli ka
tagakiusamist, üks pool tahtis pidada end teisest paremaks.
Ainuüksi see, et paganakristlaste arv kasvas kiiremini kui juutide
arv koguduses, põhjustas, et need, kes moodustasid enamuse,
tahtsid endale rohkem ruumi ja mõjuvõimu. Kui loeme kiriku
ajalugu, leiame, et kusagil 300-400- tel aastatel olukord muutus
teravaks. Tuntud kirikuisad nagu Augustinus, Justinus, Ignatius ja
paljud teised hakkasid kirjutama teravaid asju juutidest. Nad
kirjutasid palju häid vaimulikke ja õpetlikke tekste, aga nendel
oli kibe kõrvalmaik juudi rahva kohta. Paganakoguduses
olid Uue Lepingu inimesed ja seda sõna hakati kiiresti kasutama,
öeldi: "Me oleme Uue Lepingu rahvas." See Vana Lepingu rahvas tundus
siis pisut vanem ja halvem. Tekkisid teoloogilised vaidlused, mis on
juudi seaduse, kümne käsu ja Toora tähendus võrreldes Kristuse poolt
teenitud armuga. Sündis kõrvutamine, peaaegu
märkamatult, teoloogiliste vaidluste ajal mõeldi, kus on
rõhk, kas Vanas või Uues Testamendis. Vähehaaval
juhtus nii, et vestlused muutusid vaidlusteks, siis süüdistamiseks,
kohtumõistmiseks ja lõpuks tagakiusamiseks.
Hakati põletama sünagoogi, pühakirju, ahistama juute
ehk siis Saatan isiklikult sai võimu koguduse üle. Millepärast
see on nii valus küsimus? Juudi rahva olemasolu jaoks on kaks
olulist asja: Toora ehk Jumala seadus ja pühakirjad ning esimene
käsk, mis on teistest üle ehk puhkepäeva pühendamine.
Jumal andis loomisel meile pühapäeva. Kui juudid ütleksid,
et need asjad pole nii olulised, siis varsti neid enam ei oleks,
nad sulanduksid ülejäänud rahva sekka ja kaotaksid oma koha
Jumala poolt valitud rahvana. Nad ei saanud nendest asjadest
loobuda ja Augustinus koos teistega ei suutnud heaks kiita,
et seadust peetakse nii tähtsaks. Tuleme selle asja juurde tagasi
pisut hiljem. Tulemuseks oli see, et kogudus lagunes ja viskas juudid välja.
Jeruusalemma häving, paganakristlaste arvu kiire
kasv võrreldes juutidega, erinev arvamus seadusest, sabatist,
armust ja muidugi võimupoliitika, sest nii kaua kui on inimesi,
on oluline see, kes on võimul ja ütleb, kuidas peab olema.
Tulemuseks oli ketserlus nimega "asendusteoloogia", et saada
neile tagakiusamistele ja sünagoogide põletamistele teoloogiline, seaduslik
seletus, sest lähedasi ei tohi ju piinata ja nende asju hävitada
lihtsalt niisama. Loodi selline mõtlemine, et kuna juudid andsid
Jeesuse roomlaste kätte risti löödavaks, siis nemad lõidki
Jeesuse risti ja olid selles süüdi. Ja kuna nemad olid hüljanud
Jeesuse, Jumal hülgas nemad. Ja sedasi vanas lepingus antud
tõotused, millest algul rääkisime, anti üle juutidelt paganakogudusele.
Et asi oleks õige räpane, jäeti juutidele kõik needused, mida
Jumal Vanas Testamendis lubab ebajumalate kätte langenud
rahvale, aga kõik õnnistused ei olnud enam juutidele, vaid uuele
paganakogudusele ehk kristlastele mõeldud. Tulemus oli väga kurb.
Räägime varsti natuke lähemalt asendusteoloogiast. Mainisin
varem mõndasid kirikuisasid, kes aitasid nendele sündmustele kaasa.
Juutide koha pealt kõige saatuslikum kristlasest teoloog oli
Martin Luther. Ta algul arvas, et kui usk puhastatakse, pajud
juudid liituvad selle uue kirikuga, kus on uus ja puhas õpetus.
Kui seda ei juhtunud ja mees jäi vanemaks, ta muutis oma hoiakut
täiesti ja ta kirjutas väga rangeid tekste juutide maalt välja viskamiseks.
Ta nõudis, et hertsog viskab nad linnast välja,
võtab ära õiguse äri teha jne. Ta ütles isegi, et on parem põletada
ära sünagoogid ja pühakirjad ning et "mürgine juuretis tuleb saada
kristlikust leivast välja".
Seda poleks vist vaja mainida, kui 400 aastat hiljem poleks Adolf Hitler
viinud täide kõike seda, millest Luther ainult teoreetilisel
tasemel rääkis. Luther pakkus ideoloogilise põhja sellele, kuidas
juutidesse võiks suhtuda ja see andis ka Saksa kirikule võimaluse
põgeneda vastutuse eest, kui ümberringi hakati juute tagakiusama
ja viima koonduslaagritesse ning hävitama. Ainult väiksel osal
Saksa kirikutest oli nii tugev selgroog, et nad suutsid sellele vastu seista.
Siin me näeme 400 aastase külvi tulemust.
Saksamaa polnud ainus riik, kõike seda tehti ka Hispaanias,
Venemaal ja igal pool mujal. Paganakristlased varastasid
juutidelt Jumala poolt antud tõotused, rakendades neid enda
kasuks ja kohtumõist jäeti juutidele. Aga mida ütleb
Piibel selle kohta? Roomlastele peatükid 9 ja 11 tasub lugeda
läbi, sest saame praegu lugeda ainult mõned kirjakohad. Apostel
Paulus aimas juba ette, kuhu sellega jõutakse ja kui kurvaks
see olukord veel muutub. Ta kasutas palju aega selle peale,
et kirjutada roomlaste kogudusele, kus olid nii paganad kui ka juudid.
Ta kirjutas sellest, mis on juutide ja paganate suhe, Iisraeli ja
koguduse suhe. Kui loete Rm 9,10 ja 11, märkate, et
Paulus kirjutab täpselt välja, eraldi messiaanlikest juutidest ehk
Jeshuasse uskuvatest ja nendest, kes on geneetiliselt ehk liha
poolest juudid. Samamoodi jagab ta ka teisi inimesi. Siin on
üks paljudest kirjakohtadest Rm 9:4 "kes on iisraellased, kelle päralt
on lapseõigus ja kirkus ja lepingud ja seadustik ja
jumalateenistus ja tõotused, kelle päralt on esiisad ja kelle
seast Kristus on ihu poolest. Jumal, kes on üle kõige,
olgu kiidetud igavesti! Aamen."
Aga ta räägib ka sellest, kes on tõelised juudid, mitte
geneetiliselt, vaid vaimselt. Rm 9:6-8 "Aga see pole nõnda, et Jumala
sõna oleks läinud tühja. Ei ole ju need kõik, kes pärinevad Iisraelist,
veel Iisrael, ega ole kõik Aabrahami lapsed sellepärast,
et nad on tema järglased, vaid on öeldud: "Sinu sugu loetakse
Iisakist." See tähendab: mitte lihased lapsed ei ole Jumala
lapsed, vaid tema sooks arvatakse tõotuse lapsed." Mitte just kõige
lihtsamini mõistetav tekst kiiresti läbi loetuna, aga selle mõte on,
et kogu Iisrael ei ole leidnud seda armu, mis on Jeesuses Kristuses.
Aga on neid tõotuse lapsi, kes on selle leidnud. Samamoodi, nagu
Iisrael on jagatud kaheks, ka tänapäeval on messiaanlikud juudid
ilmalikud ja ortodoksi juudid, samad põhimõtted käivad ka meie kohta.
Räägime veel mõistetest: lihased lapsed on kogu Iisraeli rahvas,
Jumala lapsed on Iisrael, kes usub ja hoiab kinni Jumala tõotustest.
On olemas Iisrael (lihased lapsed) ja Iisrael (vaimulikud lapsed).
Miks ma seda nii palju esile tõstan, see sama käib koguduse kohta.
On olemas nime poolest kristlaseid ja Jeesusest kinni hoidvaid
kristlaseid, kelles Jumal on äratanud usu ja tõmmanud enda juurde. On
neid, kes nimetavad ise ennast kristlasteks ja neid, keda Jumal
nimetab kristlasteks. Me mäletame selliseid laulusõnu: "kristlase nimi
mul on, tee mind päriselt ka selleks." Siin räägitakse, mida
see "päriselt" tähendab. See tähendab, et me hoiame kinni Jeesusest
Kristusest ja jätame end Tema hoole alla. Siin on veel statistika
sellest, kuidas asendusteoloogia ehitab end üles väga nõrga
aluse peale. Kreekakeelses Uues testamendis esinevad sõnad
"Iisrael" ja "iisraellane" 77 korda. Ainult kaks nendes on sellised,
mida saaks tahtmise korral tõlgendada kui kogudust
tervikuna. Need kaks kirjakohta on Gl 6:16 "Jumala Iisrael" ja
Ilm 7:4 "144 000 pitseriga märgitut kõigist Iisraeli laste suguharudest"
Kreekakeelses Uues testamendis sõna "juut" esineb üle 190 korra ja
see tähendab rahvuse poolest juute. Ainult mõnes kohas võib
seda sõna teistmoodi tõlgendada. Suhe klassikalise ristiusu, kes
peab Iisraeli Jumala valitud rahvana ja ei usu, et Jumal
rikub oma lubadusi ja asendus- teoloogia vahel on 77/2
ja 190/4. Võime valida, millised tõendid kaaluksid näiteks kohtus
rohkem, kui kohtunik peaks otsustama. Kui 2 ja 4 tõendi
peale ehitada teoloogia ja kogu usk, on see päris nõrk alus.
Paulusel on nendest asjadest väga kindel arusaam. Ta ei
jäta midagi kahtluse alla. Rm 3:29-30 "Kas Jumal on üksnes juutide
Jumal? Eks ta ole ka paganate Jumal? Jah, ta on ka paganate Jumal!
Jumal on üksainus ja tema teeb usu läbi õigeks nii ümberlõigatu
kui ümberlõikamatu." Kõik me oleme, juudid ja kogudus, täiesti
sama joone peal. Pole põhjust arvata, et me oleksime rohkem
eelistatud. Meil on hea meeles pidada seda, mis Tapani Talikainen
eelmises osas esile tõi: see, et juudid hülgasid ja langesid,
valmistas meile tee päästele.
Sama joone peal oleme päästetud saamise suhtes. Ei saa arvata,
et taevasse on otsetee.
Nendest asjadest, nagu varem juba ütlesin, pole 2000 aastat
väga räägitud. Võib-olla häbi pärast või sellepärast, et ei
teatud, kas kõiki Taanieli ja Heseekieli raamatu prohveteeringuid
peab võtma nii tõsiselt. Aga asjad hakkasid juhtuma. Juudid,
kes pidid olema maa pealt ära pühitud, kolisid tagasi Iisraeli,
sündis Iisraeli riik, surnud keel ärkas ellu, surnud maa hakkas
tootma vilja, heebrea keel muutus kasutuskõlblikuks, kuigi see pidi
olema veel rohkem surnud kui ladina keel. Iisraeli on rünnatud
mitmeid kordi, sõdurid on arvanud, et see ei lõppe hästi, aga imelisel
viisil Iisrael on alati välja tulnud ja Jumal hoolitseb. Kiires
tempos on hakanud sündima messiaanlikud kogudused. Koguduse
ja Iisraeli suhted on soojenemas. Maailmapoliitika ja antisemitism
on kasvamas. Kõik need asjad me leiame Piiblist, kui loeme
lõpuaegade kohta. Imelisel viisil kõik see, mis on tundunud
hämar, on järsku valge. Kuna meil on kaks leeri: Iisrael ja kogudus,
on meil ka kaks tunnistajat. Piibli järgi kahe tunnistaja sõna loeb ja
nii on ka meil kohtusüsteemis. Lisaks on mõlemale tunnistusele vaja
midagi väärtuslikku juurde, mis muudab tunnistuse usutavamaks.
Iisraelis uuritakse Jumala Sõna igapäevaselt. Seaduse austamine,
tuleb elada võimalikult Jumala tahte kohaselt. Õigsus peab
välja paistma ka eluviisist. Samas juudi kultuuris on tähtsa koha peal
elurõõm, Jumala andidest rõõmu tundmine, pidustused ja kõik
räägib sellest, et kuigi Piibel on neile kallis ja nad ei taha
loobuda toorast, nad oskavad ikkagi rõõmu tunda. Jumal on
andnud palju tähtpäevi, millest me oleme loobunud. Messia aja
ootus, nad ootavad siiamaani Messia tulekut, kui lõvi ja tall
lamavad kõrvuti. See aeg pole veel tulnud, aga tuleb. Kogudus on
tegelikult teinud võimalikuks kogu Iisraeli riigi olemasolu. Ilma
paganakoguduseta ei oleks Iisraeli riiki ja keegi ei teaks juudi
kultuurist midagi peale selle ajaloo. Juutide kirjutatud
Uus Testament, ei tohi unustada, et see on enamuselt nende
kirjutatud, selle kaudu ilmsiks saanud arm, Jumala lähedus,
läbi Jeesuse Iisraeli Jumal on kõikide rahvaste Jumal ja meie
Abba Isa. Sellepärast Saatan vihkab Iisraeli. Siis, kui need
tõotused hakkavad täide minema, siis on teada, et vaenlase lugu
lõppeb halvasti. Saatan vihkab neid kahte tunnistajat ja seda,
et nad leiavad teineteist, isade südamete pöördumist laste poole
ja laste pöördumist isade poole, nagu Malakia raamat ütleb.
Viimane kohtumõistmine tuleb, kui kaks - kogudus ja Iisrael, tunnistavad
koos ühist Jumalat, tuues oma aspektid, et see tunnistus võiks
olla usutav. Meie, Jeesuse omad, Tema jüngrid peame lugema
1Ms 12:3 "Siis ma õnnistan neid, kes sind õnnistavad," meil tasub
õnnistada Iisraeli, Jumala rahvast, hoolimata sellest, et seal toimub
palju asju, mis ei ole head: narkootikumid, patt. Aga
Jumal ei ole võtnud oma tõotusi nende juurest ära. "Õnnistatud
on need, kes sind õnnistavad." Kui Inglismaa pöördus Iisraeli
vastu, ta kaotas oma positsiooni maailma valitsejana, muutudes
väikseks saareriigiks. Ühendriigid, kes on pööranud oma selja
Iisraelile, on pidanud kannatama torme, tornaadosid, hävinguid
ja muid asju. Sellepärast meie igaühe palve peaks olema iga
päev see, mida me loeme nüüd koos: "Issand õnnistagu sind, Iisrael
ja hoidku sind! Issand lasku oma pale paista sinu peale ja olgu sulle
armuline! Issand tõstku oma pale sinu üle, Iisrael, ja andku sulle rahu!
Isa, Poja ja Püha Vaim nimel, Aamen.
TV7 PIIBLIKOOL
"Iisrael ja kogudus-Jumala kaks plaani" on algatanud elavaloomulise
vestluse siin kohvikus ja minuga vestlemas on Katri Grönroos ja
Timo Lehtikari, tere tulemast.
Aitäh.
Milliseid mõtteid see teema äratas sinus, Timo?
See on väga huvitav teema ja Iisraeli kohta on üleüldse väga
vähe õpetust. Esimene asi, mis mulle meelde jäi, oli see, et juudid
kirjutasid Uue Testamendi.
Jah, meie usu juured on juudi kultuuris. Katri?
Väga sarnased mõtted, mulle on olnud alati väga arusaadav see,
et meie juured on Iisraelis ja Vanas Testamendis, Jeesus
oli juut ning Iisrael on algusest peale olnud mulle väga kallis.
Olen õppinud seda tundma läbi Jeesuse.
Võtsin esile ka sellise mõiste nagu "asendusteoloogia", mis
on maailmas väga levinud. Kas oled sellega kokku puutunud, Timo?
Mulle tõusis mõtteid lapsepõlvest, sest mu vanaema on alati uskunud,
ja ta rääkis alati sellest, et juudid lõid Jeesuse risti ning
me ei peaks juute mitte mingil moel austama. Ma ei mõistnud
siis veel midagi, aga see jäi mulle meelde ja ma mäletan seda
veel praegugi, kuidas tundsin, et miski tema sõnumis ei olnud õige.
Ta oli seda kuskilt õppinud, vaevalt, et ta oleks ise selle peale tulnud.
Jah, sa alguses rääkisid sellest, kui juudi kultuur unustati
300-ndatel aastatel, loodi teoloogia, et tõestada, miks meil on õigus.
Katri, kas oled kunagi mõelnud, nüüd kui antisemitism ehk juutide
vastasus on tõusus, holokausti ja koleda ajaloo tõttu, mis sa
arvad, mis on selle taga, miks seda rahvast on raske aktsepteerida?
Pean nüüd sinu jutlust kasutama, mida kuulsime, meie hingevaenlane
on see, kes tegutseb. See viha, mida juutide vastu tuntakse,
on vaenlase töö tõttu.
Vaimumaailma võitlus.
Rahvas, kes on Jumalale eriline ja kallis, seda on teistel raske
heaks kiita ja sellepärast teda vihatakse.
Tihti kuuleme, kui paljud soomlased käivad Iisraelis ja on tuntud oma
armastuse poolest Iisraeli vastu, kui nad lähevad sinna ja
räägivad avalikult, et nad on kristlased, siis vanasti vähemalt
see vastuvõtt oli päris jahe. Millepärast see on nii, Timo?
Iisraelis või? -Jah, juutide vastuvõtt.
Kui mõtleme nende asjade peale, mida nii öelda kristlased on
juutidele teinud näiteks Teise maailmasõja ja kogu ajaloo
jooksul, seda on räägitud edasi ka järgnevatele põlvedele, et
pole ka ime, miks see tekitab kibedust.
Kui meisse suhtutakse pisut kahtlustavalt, see ei ole
ilmaasjata. Kas Katril on kogemusi sellest?
Kindlasti see ajalugu on kõige suurem põhjus ja ka see, et
nad löövad meile Piibliga vastu pead, sest me ei usu nii, nagu nemad.
Praegusel hetkel tunnen, kuna käin ka päris tihti Iisraelis,
et see suhe on soojenemas. Seal sünnib juurde messiaanlike kogudusi
ja Lehtimaja-pidustuste ajal inimesed ütlevad, et on tore,
et te tulite, meil on vähe sõpru ja teie olete meie sõbrad. Kas see
tähendab midagi?
Jah, aga ma kogen, et exodus, mis on toimunud läbi Soome,
inimesed, kes on esimest korda tundnud end väärtustatuna Soomes,
on levitanud seda sõna edasi.
Need inimesed väärtustavad meid.
Sellest ei räägitagi väga palju, et läbi Soome voolab selline
exodus- inimesed, kes rändavad pühale maale tagasi.
Sul on sellega seoses isiklikke kogemusi.
Jah, see on võib-olla ka hea põhjusega asi, millest vaikitakse.
Olen üks kord ise saanud minna vastu lennukile, mis saabus
Venemaalt ja see pole nende turvameetmetega väga
tavaline asi. Oli imeline näha, kuidas inimesed tulid täiesti
tundmatusse kohta, talveriietes. Tulid, sest keegi oli neid mingil
põhjusel kutsunud.
Jumal kogub oma rahvast igalt poolt maailmast, nagu Sõnas on kirjas.
Katri, kas oled kunagi näinud Jeesust maalituna heledate
juustega, kasemetsas?
Olen kindlasti näinud ka seda.
Jah, sellistel piltidel on juudi kultuur küll kaduma läinud.
Jah, on jõutud kaugele sellest, kellena Jeesus sündis - juudina.
Ütle Tapani, kuidas me võiksime oma juudi juuri ja erilist suhet
juutidega arendada muul moel, kui kritiseerides neid, kes ei
saa asjast aru?
Kindlasti tuleks külastada Iisraeli, kohtuda Soome juutidega,
kohtuda nendega näost näkku, see kindlasti aitab. Meil on
Järvenpääs messiaanlike juutide rühm, kes saavad kokku kord
nädalas ja olen ise olnud nendega kaasas ning kuulanud
nende õpetust.
Mismoodi messiaanlike juutide koosolek erineb sellest, millega me oleme
harjunud, või kas üldse erineb?
Neil on erilisi koosolekuid täht- päevadel, mis pole üldse tüüpilised
ja olen pannud ka tähele, et nende Piibliõpetus on
äärmiselt täpne. Jumala sõna kõige pisem üksikasi on tähtis ja nad
uurivad täpselt.
Meil oleks midagi õppida nendelt. Mida me saaksime neile pakkuda?
Võib-olla neil tuleb natuke liiga tugevalt esile seaduse nõudlikkus.
Jumala puhkusest, rõõmust ja armust tõusev vaatenurk
elule võiks olla selline lisand.
Jätkame veel, Timo ja Katri, variseridest on tihtipeale
väga negatiivne hinnang, kas neis on ka midagi head?
Nad tundsid pühakirja ja teadsid, millesse nad usuvad.
Mis Timol tuleb meelde, midagi positiivset?
Nad olid õigeusklikud, lihtsalt oma tarkuses ja nad teadsid
hästi pühakirja.
Võtsin selle esile, sest meil tekivad tihti mustvalged arusaamad,
variserid on pahad ja jüngrid on head, aga tegelikult nad
tundsid seadust, elasid Jumala käsu järgi, palvetasid, ei häbenenud
tunnistada, et usuvad Jumalasse. Neil oli palju asju, millest me
võiksime eeskuju võtta.
Milliseid teemasid me edaspidi lahkame, Tapani? Aitäh Katrile
ja Timole selle vestluse eest. Milline on Piiblikooli järgmine
teema ja õpetaja?
Me peame väga tähtsaks seda Iisraeli ja koguduse teemat ning
jätkame seda õpetustervikut. Järgmisel korral räägime teemast
"Perioodi lõpp-Iisrael ja kogudus lõpuaegadel". Sellel teemal
meid õpetab pastor Henrik Wikström luteri kirikust. On olnud rõõm olla
koos sinuga, loodan, et jätkate vestlust kodudes või kodugruppides.
Kui tahad võtta osa laiemast vestlusest, võid seda teha
internetis aadressil www.missiojarvenpaa.fi
Aitäh, et olid kaasas, soovime sinu ja su lähedaste ellu
Jumala õnnistust.
Tõlge: Sanna Pitko