TV7 PIIBLIKOOL
KOGUDUS Kristuse ihu
Tere tulemast TV7 piiblikooli. Tänase õpetuse teema on
"Kogudus-Kristuse ihu". Piibel võrdsustab kogudust inimkehaga,
kus on palju ihuliikmeid täitmas erinevaid ülesandeid.
Õhtu õpetuse eest vastutab pastor Marko Huhtala Hyvinkäält, keda
oleme kohanud ka eelnevates õpetustes. Lisaks pastori
ametile tegutseb Marko aktiivse liikmena "Vaimu uuendus meie
kirikutes" liikumises. Peale õpetust koguneme rühmadesse vestlema
õhtu teemal ja seda osa juhatab seekord pastor Paul Raja-Aho
Järvenpää Arkki kogudusest. Enne õpetust palume koos õnnistust
sellesse ühisesse hetke. Taevane Isa, me palume Jeesuse nimel,
et oleksid Püha Vaimu läbi ligi, avad meile oma sõna ja teed nii, nagu
ütled oma Sõnas, et Sinu sõna ei jõua tühjalt tagasi, vaid see viib
täide selle eesmärgi, mille jaoks see on välja saadetud. Lase oma
Sõnal teha tööd meie sees ja õnnista see ühine hetk,
Jeesuse nimel. Palun, Marko.
Head sõbrad, täna käsitleme koguduse teemat, kogudus kui
Kristuse ihu. Kõigepealt räägime koguduse sünnist. Esimene
nelipühipäev oli koguduse sünnipäevaks. Sellepärast me
veedame nelipühipäeva kui koguduse sünnipäeva igal aastal.
Püha Vaim on koguduse ema ja ütlen "ema", sest me räägime
emakirikust ja kogudust kujutatakse emakirikuna. Püha Vaim on see, kes
sünnitas koguduse ja Püha Vaimu ülesanne on kogudus kokku panna
ja varustada see oma ülesande tarvis. Meie ülesanne ei ole neid
asju teha, see on Püha Vaimu ja Tema poolt juhitud inimeste
ülesanne. Koguduse aeg algas esimesel nelipühipäeval ja selle
järgi võime väita, et siis algas ka lõpuaeg. Koguduse aeg lõppeb
siin Maa peal siis, kui Jeesus tuleb tagasi. See, mis vahepeale
jääb, on koguduse aeg. Võin öelda, et kogudus on üks imeline asi, sest
see on Jumala relv. Suur Jumal usaldab koguduse kätesse suure
ülesande: kuulutada evangeeliumit ja minna kõikjale maailma. Kogudus
on Jumala imeline relv siin Maa peal.
Veel imelisemaks teeb selle asja koguduse koosseis: meie- patused
ja nõrgad, puudustega inimesed. Kogudus on pühade kommuun,
just nimelt kommuun ja mitte publik. Kogudus ei ole preestri või
jutlustaja publik, vaid kogudus on kommuun, millesse kuuluvad patused
inimesed, kellele on antud armu. Koguduse sünnist räägitakse
Apostlite tegude alguses, teises peatükis. Loen teile Ap 2:37-41:
"Seda kuuldes lõikas see neile südamesse ja nad ütlesid Peetrusele
ja teistele apostlitele: "Mida me peame tegema, mehed-vennad?"
Aga Peetrus ütles neile: "Parandage meelt ja igaüks teist lasku ennast
ristida Jeesuse Kristuse nimesse oma pattude andekssaamiseks,
ning siis te saate Püha Vaimu anni. Sest see tõotus on antud teile ja
teie lastele ning kõikidele, kes on eemal, keda iganes Jumal, meie
Issand, enese juurde kutsub." Veel paljude muudegi sõnadega veenis
Peetrus neid ja manitses: "Laske end päästa sellest sõgedast sugupõlvest!"
Kes nüüd tema sõna vastu võtsid, need ristiti, ning sel päeval
lisati nende hulka umbes kolm tuhat inimest." Me võib-olla ei
oska ette kujutada sellist ärkamist, et 3000 inimest liitub kogudusega
ühe päevaga. Kogudus on kutsutud rahvas, loengumaterjali lehtedel
on kirjas "ekklesia" ehk välja kutsutud. Kogudus on üks eriline rühm
inimesi, kes on Jumala poolt kutsutud. Apostlite tegude
alguses kirjeldatakse ka koguduse kooselu ja antakse suund sellele,
milline kogudus peaks olema. Esiteks koguneb kogudus ühisele
jumalateenistusele, kus kõigil on ühine töö, liturgia, palve, mis on
kristlaste töö. See on meie igapäevane töö. Kogudus
koguneb palvetama. Seal räägitakse veel ühisest söömaajast ehk
armulauast, mille juured on sügaval juudi kultuuris, juutide
paastu ja paasapühade sööma- aegades. Ap 2:42-47 kirjeldab
seda: "Aga nemad püsisid apostlite õpetuses ja osaduses,
leivamurdmises ja palvetes." Õpetus oli olemas. Ja nad said
ustavalt kokku kuulama seda, mida nad pidasid kindlaks ja
mida kuulutasid mehed, apostlid, kes olid usaldusväärsed. Usklikud
elasid omavahelises ühtsuses, see on koguduse tunnus, proovikivi
meie jaoks. Kogudus on koht, kus lihvitakse teemante. Me kõik
oleme Jumala teemandid ja kogudus on see koht, kus ühtsuses meid
katsutakse läbi ja saame lihvitud. Kui me oleksime
üksinda, meie usk kustuks kiiresti ära, satuksime valedele radadele.
Koguduse ülesanne on leida ühtsus, milles kaitseme üksteist
väliste ohtude eest. Kirjakoht räägib edasi, et nad murdsid
leiba ja palvetasid. See viitab armulauale, järelikult ei ole
see mingi välja mõeldud asi, vaid armulaua eeskuju leidub Piiblis.
"Ent igale inimesele tuli kartus," Tänapäeval me ei koge seda,
et hirm leviks inimeste seas. Aga kui me vaatame ärkamiste
ajalugu ja eriti algkoguduse ärkamist, siis hirm oli üldine
eriti nende inimeste seas, kes ei kuulunud kogudusse ega uskunud.
Ka Soomes suurte ärkamiste keskel oli hirm olemas. Inimesed kartsid
ka seda, et ärkamine jõuab nendeni ja nad saavad päästetud.
Tänapäeval me ei näe selliseid asju, ei tea, kas saame kunagi
nägema, et väljaspool kogudust levib inimeste seas hirm. Issanda
kartus on tarkuse allikas ja inimesed saavad mõistma,
mis on Jumala tahe ja milline on Jumala armastus.
Apostlite tegude kirjakoht jätkub sedasi: "Kõik usklikud olid üheskoos
ja kõik oli neil ühine. Omandi ja vara nad müüsid ära ning jagasid
raha igaühele sedamööda, kuidas keegi vajas."
Jagamine on üks koguduse põhimõte. Algkoguduses jagati
seda, mis oli ühine. Samamoodi meie võtame üles ohvriande ja
kogume raha erinevate asjade tarvis. Me jagame omavahel
seda, mida Jumal on meile andnud. Saame jagada omavahel seda,
mida oleme saanud. Vara jagati igaühe vajaduste kohaselt.
"Nad viibisid päevast päeva ühel meelel pühakojas, murdsid
leiba kodudes ja võtsid rooga juubeldades ning siira südamega,"
Selles väikses lauses Apostlite tegudes on väga hästi kirjeldatud
kõike, mis on oluliselt kogudusega seotud. Pühakoda, saadi kokku
kogu rahvaga ja koguneti ka kodudes. Me kõik teame, et on
suured teenistused ja eraldi teenistused väiksemate rühmadena.
See on koguduse iseloom. Kogudusel on üks suur kokkusaamine, seda
kutsutakse erinevate nimedega, mess, koosolek või mõni muu.
Aga kogudusel on üks ühine kokkusaamine. Sellepärast Piibel
hoiatab meid, et me ei jääks kõrvale koguduse kokkusaamistelt.
Ühine kokkusaamine on selle jaoks, et saame värskendust ühisest
usust, saame üles ehitatud ja ka lihvitud. Ka väiksed rühmad
on algusest peale Piiblis välja toodud, koguneti kodudes.
Iga inimesega kohtuti. Meile meeldib võtta osa suurtest
üritustest ja kokkusaamistest, aga algkoguduse ja ka tänapäeva
koguduse osa peaks olema kodugrupid, kus iga inimesega
kohtutakse individuaalselt. Nende kahe koosoleku vahele jääb
igapäevane elu. Need kaks koosolekut on koguduse oluline
osa. Apostlite teod 2:47 lõppeb sedasi: "Issand aga lisas päästetuid
päevast päeva nende hulka." Iga päev Issand liitis nende
hulka uusi päästetuid. Koguduse osa on evangeeliumi levimine,
Jumal liidab iga päev neid, kes saavad päästetud. See toimub
ülemaailmselt, aga ka kohalikes kogudustes. See oli väga oluline
algkoguduse osa, et inimesi tuli ja liitus kogudusega iga päev.
Kogudusega liitumine on võib-olla halb mõiste, aga nad said päästetud
ja Jeesusest sai nende vabastaja. Nagu pealkiri juba ütles, kogudust
peetakse Kristuse ihuks. Loen 1Kr 12:12-13: "Sest nii nagu ihu
on üks tervik ja sel on palju liikmeid, aga kõik selle ihu liikmed,
kuigi neid on palju, on üks ihu, nõnda on ka Kristus.
Sest meie kõik oleme ühe Vaimuga ristitud üheks ihuks,
olgu juudid või kreeklased, olgu orjad või vabad, ning me kõik
oleme joodetud ühe Vaimuga." Kogudus on Kristuse ihu,
kogutus on ilmutus Kristusest selle aja keskel. Kui vaatame
koguduse peale, on meil mille poole püüelda. Kas see kogudus, millesse
mina kuulun, kajastab Kristust? Kas see räägib Kristuse armastusest
sellele ühiskonnale ja seal elavatele inimestele? See on
Kristuse ihu, mis on minu eest murtud, veri, mis on minu eest
valatud, nagu kuuleme armulaual. Ihu on murtud, see on leib ja
veri on valatud minu eest. Kogudus peaks selle ühiskonna
keskel kajastama Kristust ja ristisõnumit. Me oleme kõik
selle ihu liikmed. Kogudus on ülemaailmselt Kristuse ihu,
sellesse kuuluvad kõik kristlased. Kõik kristlased on osa globaalsest
kogudusest. Nendes inimestes, kelle sees on Püha Vaim, nad
tunnevad üksteist ära. Nendes on mingi ühine tunnus. Suurim
rõõm, minnes ükskõik kuhu maailmas, on leida ja ära tunda need inimesed.
Sa tunned nad ära, sest sünnib ühtsus. Selliste inimeste vahel
sünnib ühtsus. Algkoguduse üks tähtsamaid tunnuseid oli eluviis.
Miks see oli nähtav Kristuse ihu selle ühiskonna keskel? Eluviis
seisnes selles, et nad võtsid asja tõsiselt, uskusid Kristusesse.
Tänapäeval räägitakse teatud eluviisidest. Ka kristlastel peaks
olema elustiil, mis paistab välja ühiskonnas ning see meelitab
inimesi väljastpoolt. Nad märkavad, et need inimesed elavad teistmoodi,
nendel on rahu. Kristuse kajastamine paistab väljapoole.
Võime kujutada Kristuse ihu ka kui kohalikku kogudust samamoodi nagu
ülemaailmset kogudust. Järgmine pealkiri on küsimus: Kes kuulub
kogudusse? Seda meie inimestena ei tohi määratleda. Rm 8:9 ütleb:
"Kellel ei ole aga Kristuse Vaimu, see ei ole tema oma." Jumal
määratleb, kes kuulub kogudusse. Meie näeme seda ja tunneme ära
need inimesed, kes kuuluvad meiega samasse kogudusse,
rääkides ülemaailmsest kogudusest. Meie ei saa kunagi tingimusi luua,
Jumal teeb seda. Meil on lihtne mõelda, et teatud inimesed ei
kuulu Jumala kogudusse või nende jaoks pole kohta, sest nad näiteks
käituvad sedasi. Aga me ei näe südant, ega seda, kus inimese
sees on Kristuse Vaim, et ta on koguduse liige. Me võime
oma südamed kõvaks teha nii, et me ei tunne enam üksteist
ära. Selle kohta on palju näiteid, ka naljakaid. Näiteks üks joodiku
välimusega mees tahtis saada kogudusse, aga teda ei lastud
sisse kogudusehoonesse, sest arvati, et ta ei saa ju ometi
kuuluda sellesse kogudusse. Jumal juhatas teda ja trööstis mõttega,
et ka Jumalal on raske sisenenda sellisesse kogudusse, kus inimesed
määratlevad, kes tohib tulla sisse ja kes ei tohi.
Järgmine pealkiri on "Koguduse kultuur" Ef 4:11-16:
"Tema on see, kes on pannud mõned apostleiks ja mõned prohveteiks
ja mõned evangelistideks, mõned karjaseiks ja õpetajaiks,
et pühi inimesi valmistada abistamistööle Kristuse ihu
ülesehitamiseks, kuni meie kõik jõuame usu ja Jumala Poja
tundmise ühtsusesse, saades täismeheks Kristuse täisea mõõtu
mööda, et me ei oleks enam väetid lapsed, keda pillutab ja kõigutab
iga õpetusetuul, et inimliku pettemänguga eksitusse kavaldada,
vaid et me tõtt rääkides armastuses kasvaksime kõigiti selle
sisse, kes on pea - Kristus. Temas on kogu ihu liidetud kokku
ja hoitakse koos kõigi üksteist toetavate liikmete abil, nii nagu on
iga üksikliikme ülesanne. Sel viisil saab ihu kasvujõu iseenese
ülesehitamiseks armastuses." Selline kultuur peaks meil olema
kogudustes. Preestrina tean, et sellist kultuuri ei leidu alati
kogudusest. See on koguduse karjaste ja juhtide ülesanne,
luua kultuur, milles iga koguduse- liige saab teha tööd selle koha
peal, millele Jumal on ta kutsunud. See on üks valupunkt, kogudus ei
ole ühtne. Meil on lihtne mõelda, et koguduse eest hoolitsemine on
teatud inimeste ülesanne, kuigi see on meie kõigi ühine ülesanne.
Selline kogudus, kus iga ihuliige saab tegutseda oma kohal,
olgu see väliselt ükskõik kui tühine või suur, selline kogudus
on ligikutsuv kogudus, kutsub inimesi enda juurde. See on
üks evangeelse koguduse tunnus: Kristuse armastus väljendub sedasi,
et igaüks leiab oma koha koguduses. Igaüks saab teenida. See on asi,
mida võime kasutada valesti ära, kui mõtleme, et ma pean just seda
või teist tegema, ma ei tule siia kogudusse, kui ma ei saa seda
teha. Me peame igaüks Jumala käest küsima, kus on mu koht
selles koguduses, mis on minu koht ja ülesanne Kristuse ihus selles
piirkonnas. Selle kaudu inimesed tunnevad, kuidas Vaim on elav,
Jumal on tõeline ka tänapäeval, Kristus on tõeline. Inimesed
näevad, et Jumal tegutseb ja ka koguduse inimesed ootavad, et
Jumal tegutseb tänapäeval ja selles hetkes. Järgmine pealkiri
on koguduse õhkkond. Kuulus kadunud jultustaja õpetas mulle
oma raamatute vahendusel palju, Frank Mangs. Tema kaudu on
paljud ärkamised saanud alguse igal pool ja ka Soomes. Ta rõhutas
oma õpetustes palju seda, milline on koguduse õhkkond. Eelpool
mainitud kirjeldab seda õhkkonda, aga Frank Mangs kirjeldab kogudust
rääkides sellest, kuidas vanasti ka Soomes lapsed sündisid saunas ja
miks nii. Sellepärast, et saunas oli õige õhkkond. Seal oli õige
puhtusetase. See oli ainus koht, kus uus inimene võis tulla maailma
selleaegses ühiskonnas. Meil on võib-olla raske seda mõista, sest
tänapäeval toimuvad sünnitused haiglates, haiglaõhkkonnas. Aga
kogudus on justkui saun, kus võivad sündida uued Jumala lapsed, kui
seal on õige palve õhkkond. Me küsime, miks meil ei ole ärkamist.
Sest meil pole palvet. Me pole püsivad palves. Ma ei taha teha
sellest kellegi jaoks seadust, aga palve ja palve õhkkond on võti
kõige jaoks. Miski ei sünni ilma palveta. Vahel me peame
palvetama aastaid. Aasta aasta järel ja tundub, et midagi ei juhtu.
Aga Jumal teeb tööd ja sünnib palve õhkkond, milles võivad
sündida uued Jumala lapsed. Seda ei saa kunstlikult tekitada. Uued
Jumala lapsed sünnivad ainult Jumala armust ja selles õhkkonnas,
mille Tema koguduses loob. See on üks tähtis palveteema igaühele.
Kogudust võidakse kujutada kogudusena, neil on palju
sarnaseid jooni. Pere alla lähevad tavaline perekond, laienenud
perekond, suurpere ja suguvõsa ning need kõik kujutavad kogudust.
Kui mõtleme Jumala loomise järjestusele, kuidas Ta tegutseb,
Jumala maailmas kõik toimub Tema korra järgi. See, mis on peres tõde,
on ka koguduses tõde. Perekonda ja kogudust võidakse võrrelda.
Näeme ka, kuidas on olemas kaks kogunemist, üks väiksem ja teine
suurem. Kui Jeesus alustas oma tööd, Ta ei alustanud sellega,
kuigi Ta oleks võinud, sest Teda järgisid paljud inimesed, aga Ta
keskendus 12-le mehele, oma jüngritele. Ta käis koos nendega,
õpetas neid ja selle läbi laiendas oma tööd pidevalt. Ta oleks võinud
muidugi võtta 5 või 10 tuhat inimest, aga Ta võttis 12 täiesti
lootusetut meest, õpetas neile asju ja käis koos nendega 3 aastat.
Sellest sündis kogudus, ristiusu kirik, mis on praegu maailma suurim
usund ja justkui projekt. Miski maailmas ei ole nii suur, nagu
ristiusu kirik. Miski pole suurem kui pühade ühtsus. Me lihtsalt ei näe
seda alati. Aga Jeesusel oli kannatust alustada väiksest,
meie seevastu ihaldame suuri rahvahulki ja suurust. Aga Jeesus
alustas väiksest. Järgmine pealkiri on "Koguduse mudel Piibli järgi". Piiblist
iseenesest leidub vähe nõu selle kohta, milline kogudus peab olema.
Aga kui mõtleme algkogudusele ja kuidas nad elasid, seal eksisteeris
kaks vastastikku täiesti erinevat ühiskonda: palestiina juutide
ühiskond ja esimese aastasaja kreeka-rooma ühiskond. Me
näeme kõikjal Piiblis seda pinget nende vahel. Kaks täiesti erinevat
keskkonda, kus algkogudus elas. Aga mõlemates kogudus moodustas
õiged veinianumad. Anumad, mis tõid kõige paremini esile, milline
on koguduse iseloom ja ülesanne. Piibli algkogudus polnud
organiseeritud instituut, vaid pühade osadus. Kui vaatame
tänapäeva kogudusi, näeme palju organisatsioone ja muid
sellesarnaseid. Me peaksime alati teineteisest eraldama kaks
asja: mis on kogudus, pühade osadus, Jumala südame järgi ja
siis me peaksime nägema väljas- pool olevaid asju, organisatsioone,
mille väärtus mõõdetakse selle järgi, kuidas nad toetavad seda
pühade osadust. Olen tihti mõelnud, kas tuleks mõnda organisatsiooni
toetada, vahel tulevad ka sellised kirjad, mis kutsuvad üles kiiresti
toetama, et mõni asi saaks käima pandud. Üks hea mõõt on see:
kas see organisatsioon toetab pühade osadust, Jumala kogudust
siin maailmas. Või kas sellest organisatsioonist on saanud
algse visiooni väärastunud pilt, tahtes elada ja tegutseda ainult
organisatsiooni pärast. Me tihti jätame pühade osaduse
organisatsiooni varju. Koguduses on erinevaid ameteid, mille
kohta leiame Piiblist teavet. Jumal annab kogudusele erinevaid
ülesandeid. Ta annab need meile. Tänapäeval räägime preestritest,
pastoritest, karjastest. Ta andis kogudusele karjased, apostlid jne.
Jumal annab oma kogudusele erinevaid ameteid ja ülesandeid.
Muidugi on nii, et igas kollektiivis kujunevad välja omamoodi ülesannete
alad. Üks tähtsaim asi ametite juures on see, et kui ametitest
saab see eesmärk, kui klammerdutakse nende külge kinni ja kõik muutub
töökeskseks, siis Jumala riik ei liigu edasi, vaid klammerdub
töötegijate külge. Jumala riigi tähtsaim amet on "maallikko"
ehk "leikos", mis tähendab Jumala rahva liiget. Igaühel meist on tähtis
amet. Viimane pealkiri on "Kümnis ja ohvriannid".
Ohverdav kogudus on see, mis kannab ja viib Jumala riiki edasi.
Me lõikame seda, mida külvame. Kui meie väikse rühmana anname
oma kümnise Jumala riigi töösse, võime saata palju korda. Kui me
jätame selle andmata, palju asju jääb juhtumata. Kümnis
pole seadus, vaid vabatahtlik ohver. Mida rohkem me ohverdame
Jumala riigi heaks, seda rohkem meie oma usk kinnistub ja seda
rohkem me näeme, mida Jumal teeb. Ohverdamise kaudu me näeme,
mida Jumal teeb, kuidas Jumal meid õnnistab. Me võime sellega Tema
proovile panna ja näha, kuidas Jumal õnnistab meie andmist,
kui me teeme seda rõõmsalt ja vabatahtlikult. Siis me näeme,
milline Jumala õnnistus on meie elude peal. Aamen.
TV7 PIIBLIKOOL
Tere tulemast siia kohvikusse. Vestleme teemal "Kogudus-
Kristuse ihu", meid õpetas Marko Huhtala. Mul on siin
lauas kaks sõpra: Aila Borg ja Mikael Uusitalo, tere tulemast.
Mõned küsimused teile: Aila, mis see õpetus tõstis sinus esile?
Kui tähtis kogudus tegelikult on.
Mis moel on see sinu jaoks tähtis?
Ma saan sealt varustuse ja õpetust ning on tähtis ka kohtuda
kaaskristlastega.
Ma tahaks küsida ka, mis kogudusse sa kuulud ja kui kaua oled seal käinud?
Olari nelipühi kogudusse kuulun juba viimased 4 aastat.
Mikael, milliseid mõtteid äratas noores mehes see õpetus?
Seda, et kogudus on ülemaailmne koosseis. Kõik, kes usuvad Jeesusesse
Jumala Poega kuuluvad sellesse ja see on väga suur koosseis,
mitte ainult su kodukogudus, vaid kõik koos on osa sellest suurest kogudusest.
Mis on see väike üksus, millesse sa kuulud?
Suur-Helsingin kogudus.
Jah, olen kuulnud, et see on päris eriline kogudus. Teil pole ühte
hoonet, vaid te liigute ühest kohast teise, peate jumalateenistusi ja
nendest võtavad osa ka paljud noored.
Jah, oleme nagu mobiilne kogudus. Igal pühapäeval paneme uuesti
üles kõik audio- ja videosüsteemid sinna, kus teenistus toimub.
Ühtsus omavahel kasvab, kui saame koos töötada.
See on siis koguduse kõige parem vorm?
Vähemalt praegu küll. Siis kui Issand näitab meile õigeid ruume,
siis olgu nii, aga praegu vähemalt sobib see minu eluga hästi.
Aila, mis selle õpetuse juures oli sinu jaoks tuttav?
Et kogudus on Kristuse ihu ja ma olen osa sellest.
Kas oli midagi, mis tõusis esile, et oled seda palju juba kuulnud?
Teadmine sellest, kui tähtis osa mul on koguduse keskel.
Mikael?
Ka see, et kogudus on Kristuse ihu ja igal ihuliikmel on oma osa, see
on väga tähtis. Koguduse unistus on see, et igaüks leiab oma ülesande.
Ma küsin nüüd, mis on sinu ülesanne kogeduses, mis sa koged?
Arvan, et olen pigem palvetaja ja aitan kaasa noorteõhtute
korraldamisel. Kogen, et see on minu ülesanne, praegu vähemalt.
Kuidas sinuga, mis on sinu koht?
Sel hetkel võib-olla olla kaasas asju tassimas, ehitamas üles
koguduse teenistust iga nädal. Vajadusel ka olla osa külaliste
vastuvõtjate tiimist ja sedasi.
Räägi veel, mis oli selline uus avastus õpetuses sinu jaoks?
See, et me kuulume ülemaailmsesse kogudusse ja oleme osa sellest. Me
oleme osa millestki suuremast, vaimulikust kooslusest.
See puudutas sind?
Jah. -Kuidas sinuga, Aila?
Pirn ei läinud põlema, aga uus asi oli see, et kogudus on sündinud
esimesel nelipühipäeval. See oli minu jaoks uus.
Kuigi olete teie ka kindlasti kuulnud palju jutluseid, alati leidub midagi
uut. See on päris lai teema, aga milliseid oma kogemusi sul on
kogudusest, Aila? Kas kõik on olnud positiivsed või kas on
ka negatiivseid kogemusi?
Rohkem on vist positiivseid, aga on ka kindlasti asju, mis on
pahameelt tekitanud, kuigi ei midagi suuremat.
Kas on midagi sellist, nagu Markku ütles, et me oleme teemandid, keda
lihvitakse?
Jah, seda see ongi. Inimesed nagu oleme, meid lihvitakse.
Häid peamiselt, kodugrupid on hästi toiminud, olen saanud kasvada.
Tere tulemast, Tapani, meiega vestlema. Võiksin küsida seda
sama, mis küsisin Aila ja Mikaeli käest, milliseid kogemusi sul on
kohalikust kogudusest?
Kus inimesed kogunevad, seal kogetakse häid asju, aga alati
on olukordi, kus tekib arusaamatusi. Ma pole kunagi kogenud, et oleksin
tülide keskel, arvan, et meil on siiski Kristuse armastus ja
vastastikune austus koguduse keskel ning see kannatab ära ka mõned
arusaamatused.
Jah. Te olete noored inimesed ja on imeline näha, et olete leidnud
mõlemad oma koguduses koha. Noore inimese jaoks, mis on see
parim asi koguduses?
Muidugi inimsuhted on väga tähtsad, see aitab kasvada nagu pere
keskel. Muutud ka läbinähtavaks, kui teed pattu ja lähed kogudusse,
tekib tahtmine meelt parandada.
Aila?
Muidugi need samad asjad, aga on tähtis ka, et õpetus on terve
ja selles on midagi.
Soovitad? Väga hea. Tapani, kuidas sa võtaksid kokku tänase õhtu
teema, mida oleme kuulnud ja siin vestelnud Marko jutluse kohta?
Piibel julgustab meid, et me ei jätaks kõrvale koguduse teenistusi.
Olen tihti mõelnud, et usk on isiklik suhe Jeesusega, kuid siiski
Püha Vaim asetab ka koguduse määravale kohale usus kasvamisel.
See võib-olla see, et inimene on loodud olema sotsiaalne, ühiskonna
keskne ja see on tähtis. Ja Piibel ütleb veel julgustavalt, et kui me
saame kokku, igaühel on midagi anda. On olemas selline jumalik
saladus, osadus on piibellik ja tähtis.
Aitäh. Ma tahan tänada teid, Aila ja Mikael. Andsite oma hea panuse
sellesse. Meil on järgmine õpetus tulemas, mis on selle kohta öelda?
Järgmine õpetus on seotud misjonitööga, hingede võitmisega.
Sellel teemal õpetab meid Yrjö Niemi Hämeenlinnast. Ta on aktiivne liige
meie "Vaimu uuendus meie kirikus" liikumises ja lisaks tegutsenud
17 aastat Ingeri koguduse misjoni- töötegijana Siberis. Teda kutsutakse
sellepärast "Siberi karu" nimega. Omalt poolt tänan sind, et olid
meiega kaasas. Loodan, et jätkate kodus ja rühmades vestlemist.
Kui soovid võtta osa laiemast vestlusest, oleme avanud netis
www.missiojarvenpaa.fi ka vestlus- rühma. Oleme rõõmsad, et oled
olnud meiega kaasas ja soovime sinu ellu Jumala õnnistust.
Tõlge: Sanna Pitko