JERUUSALEMMA UUDISED
Siin Jeruusalemma Uudiste erisaade ja Pekka Sartola.
Tere juulikuist laupäevaõhtut!
Tänase kolmanda Püha Vaimu käsitleva saate teema
on üks enim kõneainet pakkunud ja kohati isegi vastuoluline,
sest räägime armuandidest ehk Püha Vaimu jagatud andidest.
Vaimu- ehk armuandidest räägib Piibel üsna palju.
Neid on vaja nii üksikisiku usklikuks saamiseks,
vaimse elu kasvuks
kui Jumala poolt talle valmistatud ülesande täitmiseks.
Päästetud saamine on esimene ja tähtsaim and,
kuigi see pole iseenesest seotud armuandidega,
on see siiski siirdumine igavesest surmast igavesse ellu.
Järgmiseks lühikirjeldusi Püha Vaimu tegevuse kohta.
Esmalt jagab Püha Vaim ande nii nagu ise tahab,
mitte nii nagu inimene tahaks,
või tema vaimsed mentorid või sõbrad tahaksid.
Nende jagamine on suveräänselt Püha Vaimu tegevus.
Uussünni hetkel, kui inimene ütleb Kristusele 'jah',
võtab vastu päästva sõnumi,
asub Vaim temasse elama ja temast saab Püha Vaimu tempel.
Ta võib saada samal hetkel mingi või mõned vaimuannid,
kuid see pole vältimatu.
Vaim tegutseb igaühe puhul nii nagu ise tahab.
Tähtsaim usklikuks saamise hetkel on,
et Püha Vaim paneb inimesele pitseri tema kuulumise märgiks Jumala perre
ja tema positsioon uskmatust on muutunud Jumalasse uskujaks.
Püha Vaimu tegevusega usklikus
seostatakse mh järgmisi mõisteid:
vaimsed armuannid, Vaimu pitser, Vaimu garantii,
Vaimu tunnistus, Vaimuga täitumine,
Vaimu viljad ja Vaimus käimine.
Õpetus, et keeltega rääkimine on Vaimuga täitumise põhiolemus,
ei vasta piibellikele kriteeriumidele.
"Ega kõik räägi keeli?", nagu Paulus tõdeb 1Kr 12:30.
Endiselt saab usklik südamesse Vaimu antud tunnistuse,
pitseri Jumala kuningriigi lapseks olemisest
ja Vaim on usklikus garantiiks sellele,
et kuulume taevariigi pärijate hulka.
Vaimuga ristimise termin pole iseenesest piibellikult kõige täpsem,
tegelikult tuleks see ühendada usklikuks saamise hetkega
ja peaks tähendama liitmist või ristimist samas vaimus
ülemaailmse koguduseihuga. Mõned õpetavad küll,
et Vaimuga ristimine tähendab armuandide saamist.
Usklikuks saamise järel algab vaimus kasvamine, täitumine
ja elamine, ehk kõige täpsemalt just selles järjekorras.
Vaim saadakse seega usus kuulmisest,
nagu Paulus kirjutab galaatlastele Gl 3:2.
Ta tahab eristada seal käsutegusid ja õiget usku.
Käsuteod ei suuda inimese südames päästvat usku luua.
"See, kes nüüd annab teile Vaimu ja laseb imevägedel tegutseda teie sees,
kas ta teeb seda Seaduse tegude või ususõnumi kuulamise tõttu?" (Gl 3:5)
Kuidas Püha Vaim siis apostellikul ajal tuli?
Loetelu järgi vähemalt järgmiselt
ja järgmiste mõjuavaldustega -
Nelipühipäeval - ootamatult, üllatuslikult.
Pärast nelipüha - kui kogudus palvetas.
Samaarias - palves, käte peale panemise kontekstis.
Kaisareas - kui Peetrus rääkis paganatega.
Efesoses - õhutusena Vaimuga täitumiseks.
Efesoses - taas käte peale panemise kontekstis.
Galaatias - ususõnumi kuulmisel.
Usu tõttu Jeesusesse - Ap 11 ja Jh 7.
Kui Teda taotletakse (1Kr 12:31) -
"taotlege innukalt parimaid vaimuandeid."
Apostel Johannese sõnul teadmise põhjal.
"Kui seda Isalt palutakse", öeldakse Luuka evangeeliumis.
Kuna Vaimu saamine tekitas erinevaid tagajärgi, on selge,
et ükski uuestisündinu ei saa kõiki järgimisi ande,
mõjutusi või Vaimu väljendusvorme.
Vaim jagab igaühele nõnda nagu ta ise tahab -
kõnet võõrastes arusaadavates keeltes, kõnet eri keeleliikides,
ehk keeltega rääkimist, prohveteerimist,
selgesõnalist julget Sõna kuulutamist
ja keelte arusaadavalt tõlgitsemist.
Endiselt - inimesed said usklikuks Sõna kuulmise järel,
nad said erinevaid armuandeid, toimus imesid ja tunnustähti,
paranesid haiged, usklikud said väe ja neist said Jeesuse tunnistajad,
päästetud võtsid vastu ristimise;
rõõmustati Jumala lapseks ja usklikuks saamise üle.
Uskliku vaimne kasv sõltub paljuski sellest,
kui aktiivselt uurib usklik sõna,
õpib tundma Jumala tahet oma elus,
rakendab seda praktikas
ja kui palju oma elust loovutab ta Püha Vaimu juhtimise ja valitsuse alla.
Tuleb ka teadvustada, et pärast usklikuks saamist
pole inimene kaotanud võimet pattu teha,
ja ta ei muutu oma ajaliku elu ajal patuvabaks.
See, mis muutus, on tema positsioon
Jumala ja igavese elu suhtes.
Endisest hingevaenlase kuningriigi kodanikust
sai ühe hetkega Jumala laps ja taeva kuningriigi pärija.
Selles mõttes muutus tema positsioon täielikult.
See, mille muutumine tihti rohkem aega võtab,
on uskliku vaimne olukord, sest see on üsna muutlik
ning on paljuski ka inimese iseloomu ja harjumuste küsimus.
Seega sõltub vaimne kasv paljuski inimesest endast,
sest Jumala tahe on kindlasti see, et kõik oleksid Vaimuga täidetud,
vaimus tulised, usus vaprad ja tunnistavad kristlased.
Sellist ideaalset kristlase malli on tänapäeva Siionist üsna raske leida
ja polnud ilmselt lihtne leida ka apostellikul ajal.
Armuannid on sõna otseses mõttes annid Jumala armust,
nii et neid ei saa välja teenida ega ise õppida.
Kuigi viimati mainitud viisi püütakse vahel jäljendada
ja püütakse saada inimese enda hingelised häälitsemised,
isegi prohveteeringu nime kandvad, kõlama kui Püha Vaimu töö.
Just seepärast õhutabki Paulus sellega seoses kõike läbi katsuma
ja hoidma seda, mis on hea ja õige.
Armuandidel on erinevaid eesmärke.
Tuleb eristada otseselt kogudust puudutavaid ande
üksikisikut puudutavaist andidest, vägevatest tegudest
ja päästvast usust, mis on samuti Jumala armuand.
Uus Testament mainib isegi kümmekonda,
vähemalt 17 andi, lisaks võib neid leida sama palju
kuigi veidi teises vormis.
Üldiselt on kohati mõttetu vaimuande kokku lugeda,
sest Vaimu töö on nii võimas
ja suunatud erinevatel viisidel eri inimestele ja olukordadele,
et mingeid selgeid arve ja tööpiiranguid pole vaja luua.
Üldise määratlusena on samuti hea tõdeda,
et ilma armuandideta kristlasi pole. Igaühel on midagi anda.
Probleem on hoopis selles, et neid ei teadvustata.
Roomlaste kirja 12. peatüki loetelus on prohvetlik kõne,
teenimine, õpetamine, julgustamine, andmine,
juhtimine, hingehoid.
Korintlaste kirja 12. peatükis mainitakse tarkuse sõna,
teadmise sõna, usku, tervendamise armuande (mitmuses),
vägevaid tegusid, vaimude eristamist, keeltega rääkimist,
tahaksin öelda 'eri keeleliike', keelte tõlgendamist,
apostli ametit, abistamist, koguduse juhtimist.
Sama kirja 14. peatükis
mainitakse ilmutuse sõnu eri vormides, värskendamist,
mille leiab ka Roomlaste kirjast.
Evangelisti armuanni, karjase anni,
apostli ja prohveti annid leiab aga Efeslaste 4:11.
Lisaks neile võime mainida Püha Vaimu tööna
ja erilise kutsumusena vallalisust, külalislahkust,
misjonäri andi või kutsumust, eestpalve andi,
palvetamise andi, hingehoiutööd, vaimude väljaajamise andi,
mis on seotud ka vägevate tegudega.
Lisaks võiks loetellu võtta ka looduslikud annid,
mida Vaim on ihunud ja uskliku teenistuses kasutusele võtnud -
laulmine, muusika, käsitöö, mida mainib ka Vana Testament
Saalomoni templi ehitamise kontekstis.
Soovimata Püha Vaimu töid tähtsuse järgi järjestada,
olen siiski jõudnud järeldusele,
et isegi tähtsam kui armuandide saamine ja nende kasutamine,
on üks teine Vaimu valdkond.
Nimelt vaimu vili, millest loeme Galaatlaste kirjas.
Gl 5:22. "Aga Vaimu vili on armastus, rõõm, rahu, pikk meel, lahkus,
headus, ustavus, tasadus, enesevalitsus."
Kõik mainitud omadused on ka meie Lunastajal.
Peaksime seega püüdma Temaga sarnased olla.
Erinevalt armuandidest,
mida jagatakse usklikele erinevate vajaduste järgi,
peaks vaimu vili näha olema igas usklikus,
ning see on sihiks, millise elustiili poole peaksime püüdlema.
Endiselt on hea teadvustada, et sõna 'vili' on ainsuses,
mis viitab küll ka viinapuule, Kristusele,
kelles peaksime kasvama.
Vili areneb esmalt õiest toorviljaks
ja kasvab aja jooksul küpseks,
olles siiski iga hetk täiesti sõltuv tüvest,
mis kirjeldab samas kristlase vaimse elu kasvu.
Vaimu vili pole ka mingi toode,
midagi, mida võiksime ise valmistada.
See on täiesti sõltuv sellest, mil määral anname oma elu
Püha Vaimu ja seega Jumala kasutusse.
Asi on seega pühitsuses ja Vaimus käimises
ning endiselt selles, kuidas usklik peaks olema Vaimust juhitud.
Paulus kirjutas galaatlastele neist asjadest palju.
Ta kirjutas neile ka Vaimu vilja vastandist - liha tegudest.
Ka Korintose kogudus sai kuulda korralikku pauluslikku kriitikat.
Oleme neid ju Piiblist lugenud,
kuid kõik toimus siiski ja loomulikult armastuses ja konstruktiivses vaimus.
1Kr 3:16: "Eks te tea, et te olete Jumala tempel
ja teie sees elab Jumala Vaim?," küsis Paulus korintlastelt.
Ilmselt korintlased ei teadnud või ei hoolinud sellest.
Usklik elab seega Vaimus ja Jumala Vaim asub temas.
Teine Trööstija elab meis ning õhutab meid ka Vaimus käima
ja laskma Vaimul end juhtida.
"Surmake nüüd need liikmed, mis on maa peal: hoorus, rüvedus,
kirg, kuri himu ja ahnus, mis on ebajumalateenistus,"
ja "rõivastuge siis nagu Jumala valitud pühad ja armastatud
südamliku kaastundega, lahkusega, alandlikkusega, tasadusega
ja pika meelega." Kl 3:5, 12
Kõrvaldage siis oma elust asjad,
mis pole Jumala Vaimule meelepärased,
alles seejärel võivad Vaimu vilja alla kuuluvad omadused
võivad hakata teis välja paistma, nagu apostel seda väljendab.
Selline oli kolmas õpetussaade Püha Vaimu teemal.
Neljandas ja viimases osas käsitleme kõige tõsisemat küsimust,
nimelt Püha Vaimu pilkamist.
Kohtumiseni nädala pärast.
Tõlge: Monika Jaaguri
Kui soovite saadet toetada,
võite helistada TV7 Eesti annetustelefonil 900 1770.
Kõne hind on 10 euri.
Võid teha ka ülekande ekraanilolevale või TV7 Eesti pangaarvele.
Lisa kindlasti makse saaja nimi ja viitenumber.
Jumal õnnistab neid, kes õnnistvad Iisraeli. Aitäh!
Lisainfo: www.tv7.ee