Eetris on Jeruusalemma Uudiste erisaade ja Pekka Sartola.
Tere laupäeva õhtut! Selle viimase erisaate teemaks on
"Lepingulaegas ja kolmas tempel".
Üks olulisemaid ja huvitavamaid objekte ja artfakte,
mille Jumal käskis Iisraeli rahval valmistada ja ka säilitada,
oli kahtlemata kuulus lepingulaegas.
Sellest on saanud ajaloo käigus hulgaliselt erinevaid kirgi,
stsenaariume ja isegi õuduspilte tekitanud ese.
Selle oletatavatest maagilistest jõududest on tehtud filme,
kirjutatud raamatuid, loodud erinevaid lugusid ja oletusi,
selle saatuse ja asukoha suhtes ei olda endiselt kindlad
nagu ka 2600 aasta eest,
kust pärinevad viimased teated laeka kohta.
Selle leidmine oleks kogu arheoloogiaajaloo olulisim sündmus.
Veel märkimisväärsemaks muudab selle laekaga seotud piibliajalugu
ning seos Iisraeli rahva ja Jumala vahelise suhtega.
2. Moosese raamatus (25:10-22) kirjeldab Piibel,
kuidas Jumal andis Moosesele käsu mainitud laegas valmistada.
Heebrea keeles on see aron.
See oli ca 120 cm pikk, ning ca 72 cm lai ja kõrge,
materjaliks akaatsiapuu,
millest olid valmistatud ka kangid, millega laegast kanti.
Selle kaanel, mida nimetati armutrooniks,
oli kaks keerubit ehk inglit, näod kaane suunas vaatamas.
Laegast kanti selle neljas nurgas olevate kuldrõngaste abil,
kuhu kangid pisteti, ja see kõik oli kaetud puhta kullaga.
Lepingulaeka algne ülesanne
oli kujutada ja meenutada Jumala ligiolu Tema rahva seas.
Laekaga seostatakse ka karme määrusi.
Keegi peale ülempreestri ei tohtinud seda puudutada,
ja temagi ülesanne piirdus ühe korraga aastas suurel lepituspäeval
ohvrivere piserdamisega armutrooni kohal.
See sümboliseeris rahva pattude lepitamist Jumala palge ees.
Laekas hoiti alguses vaid käsulaudu,
hiljem lisati sinna ka Aaroni õitsema hakanud kepp
ning nõu mannaga,
ja seda tohtisid kanda vaid leviitpreestrid.
Piibel mainibki, et kord puudutas laegast teekonnal keegi,
kes polnud selle ametlik kandja - mees nimega Ussa,
ilmselt vaid selleks, et hoida seda maha kukkumast,
kuid selle tagajärjel surmas Jumal Ussa silmapilkselt.
Laegas pandi templis kõige pühamasse paika,
kuhu tohtis minna vaid ülempreester, ning temagi vaid korra aastas.
Mainitud praktika kehtis üksnes Saalomoni ehk esimese templi ajal.
Herodese aegses templis oli samuti kõige püham paik,
kuid polnud enam lepingulaegast.
Lepingulaeka hilisemast saatusest räägitakse vaid nii palju,
et kohtumõistjate ajal (1Sm 4-5) röövisid selle vilistid,
kes tõid selle tagasi, sest see oli neile probleeme tekitanud.
Taaveti ajal oli laegas mitmetes eri paikades,
kuid paigutati alles Saalomoni ehitatud templisse
kõige pühamasse paika, kus seda hoiti ajani,
mil babüloonlased templi 586. a eKr hävitasid.
Lepingulaeka pärastist saatust Piiblis selgelt ei mainita.
Jesaja väitel polnud seda enam juba tema prohvetiameti ajal
ehk viisteist aastat enne Saalomoni templi hävitamist.
Seejärel ei maini Piibel seda enam kordagi.
Kuidas sobivad kokku uus leping, millest räägib prohvet Jeremija,
ja lepingulaegas, või kas nad üldse kokku sobivad?
Üks ortodoksi juutide tänapäeva kuumadest kõneainetest
Messia tulemise kõrval on just lepingulaegas ja selle asukoht.
Jeremija vahendatud sõnum ongi väga selge ja eskatoloogiline
ning viitab just lepingulaeka kadumisele
mingil ajal tulevikus. (Jr 3:16).
"Ja kui neil päevil saab teid sellel maal palju ja te olete viljakad,
ütleb Issand, siis ei räägita enam Issanda seaduselaekast
ega ole see meeleski, sellele ei mõelda,
sellest ei tunta puudust ja seda ei valmistatagi enam."
30. a AD, niisanikuus, juhtus Jeruusalemmas midagi,
millest on kirjutanud oma ürikutes nii ajaloolane Josephus kui rabid.
See pole otseselt seotud lepingulaekaga,
aga templi eesriide ja kõige pühama paigaga.
Talmudis mainitakse, et 40 aastat enne pühamu hävingut (70. a AD)
kustus selle läänepoolne lamp ja pühamu uksed avanesid iseenesest.
Josephus viitab samale sündmusele,
kuid rooma ajalooürikute perspektiivist.
Templi idapoolne vaskvärav avanes iseenesest keset pimedust
ja templivalvureil õnnestus see suurivaevu sulgeda.
Teises kohas mainitakse, et 40 aastat enne templi hävingut
kaotasid ohvrid oma tähenduse. See juhtus seetõttu,
et templi eesriie oli ülevalt alla pooleks rebenenud
ja kogu rahvas võis näha otse kõige pühamasse paika.
Nii kaotasid tol paasapühal tähenduse
ka vana lepingu aegsed ohvritalitused
ja jõustus uus leping, mida kirjeldab Jeremija 31:31-32.
Piibel räägib samast vana lepingu lõppemisest
ja uue lepingu algamisest Jeesuse ristisurma kaudu
Heebrealaste kirjas (9:7, 11-12).
"Aga ainult ühe korra aastas läheb ülempreester teise telki,
ja mitte ilma vereta,
mille ta ohverdab iseenda ja rahva poolt teadmatult tehtud pattude eest."
"Aga kui Kristus tuli tulevaste hüvede ülempreestrina,
suurema ja täiuslikuma telgiga, mis ei ole kätega tehtud,
see tähendab ei ole osa sellest loomisest,
siis ta läks sisse mitte sikkude ja vasikate verega,
vaid iseenda verega, minnes ühe korra kõige pühamasse paika,
saavutas ta meile igavese lunastuse."
Ka Ilmutusraamat mainib lepingu- laegast taevastes saalides (Ilm 11:19),
kuid julgen kahelda, et tegu on Moosese valmistatud laekaga.
Kõige tõenäolisemalt oli too taevane laegas mudeliks,
mille järgi Jumal andis Moosesele juhised samasugune teha.
Sellele viitab ka Heebrealaste kirja autor,
öeldes, et maine laegas on vaid taevase võrdkuju.
Küsimus, kus lepingulaegas praegu asub,
on ortodoksi juutide mõtteis otseselt seotud nende messia-ootustega.
Sellega seoses arendasid nad teooria, nagu oleks laegas peidetud
Templimäe all asuvasse salajasse õõnsusesse,
mille lasi kunagi kaevata kuningas Saalomon.
See oli mõeldud kaitsma kõiki templi aardeid
vaenlaste rünnakute ajal.
Teooria tundub vähemalt põhi- mõtteliselt usutava ja võimalikuna.
Seda säilitab muuhulgas Templimäe Instituut.
Nad väidavad isegi, et leidsid mõne aasta eest kaevetöödel koopa,
kuid see suleti, kuna moslemid said sellest teada.
Selle tulemusel tekkis intifada, palestiinlaste rahvaülestõus,
võimalik, et kas al-Aqsa intifada 1987. a, või 2000. a intifada.
Pärast seda pole instituut Templimäe all kaevetöid teinud.
Nende väitel võib lepingulaeka välja tuua alles siis, kui saabub Messias,
kes loob milleniaalse, 1000-aastase rahuriigi.
Kuidas sobivad selle mõttega Jeremija prohveteeringud
vana lepingu hülgamise ja uue lepingu algamise kohta,
ning Jumala ilmutused, et lepingulaegast pole enam vaja,
ja seda ei valmistata enam. Siin ongi rabidel palju seletamist,
sest nende silmadel on endiselt too vaimne kate.
Laeka asukohti on sajandeid siin-seal välja mõeldud.
Babüloonia, Egiptus, Surnumere ala, Hispaania Püreneed,
Inglismaa, USA, Rooma, Etioopia,
ja muidugi too mainitud Templimägi.
Islamiusulised teavad hästi juutide kavatsusi
nii kolmanda templi ja ohvrialtari ehitamise suhtes,
kui ka siia tervikusse sobiva lepingulaeka otsimise
ja selle paigutamise osas mainitud templisse.
Seepärast on kõik Templimäega seotu islami jaoks
ühel või teisel moel nagu punane rätt härjale.
Nende eskatoloogiline pilt maailmalõpu sündmuste kohta nõuab,
et Jeruusalemma Templimäe ala ja vanalinn
kuuluksid üksnes islamiusu haldusse.
Piibel arvab teisiti. Ortodoksid tahavad sinna oma templit,
ohvrialtarit ja võimalikku lepingulaegast,
et alustada vanatestamentlikke ohvritalitusi,
prohvetite saadud ja vahendatud ilmutuste vastaselt.
Nüüd on jõus uus leping ja ainult see. Vana lepingut enam pole
ja selle vahendusel ei saavutata igavest elu taevas.
See on sõnum, mida meie, tänased kristlased peame kuulutama
eelkõige oma juutidest vendadele ja õdedele,
aga ka kõigile teistele maailmas.
See oli selle suve viimane Jeruusalemma uudiste erisaade.
Aitäh osalemast!
Paluge rahu Jeruusalemmale, Iisraelile ja kogu Lähis-Idale!
Jää kanalile ja nädala pärast jätkame tavauudistega!
Tõlge: Monika Jaaguri
Kui soovid saadet toetada,
võid helistada TV7 Eesti annetustelefonil 900 1770.
Kõne hind on 10 euri.
Võid teha ka ülekande ekraanilolevale või TV7 Eesti pangaarvele.
Lisa kindlasti makse saaja nimi ja viitenumber.
Jumal õnnistab neid, kes õnnistvad Iisraeli. Aitäh!
Lisainfo: www.tv7.ee