Tässä Jerusalem uutisten erikoislähetys ja Pekka Sartola, -
oikein hyvää lauantai-iltaa. Tervetuloa mukaan. Otsikkoaiheena on: -
Nainen pelastuu lapsensynnyttämisen kautta ― vai pelastuuko?
Tämäkin kysymys on hämmentänyt sekä naispuolista että -
muutakin kristikuntaa, ja on antanut ns. tieteelliselle, -
uuden tutkimuksen valossa toimivalle raamattukritiikille polttoainetta.
Tällä väittämällä on pyritty osoittamaan -
raamatullinen pelastuskysymys virheelliseksi ja samalla on koetettu -
todistaa Raamatun tekstit vääriksi ja epäluotettaviksi.
Tässä on siis kysymys naisesta, pelastuksesta ja -
millä tavoin se tapahtuu. Tätä ei voi suoraan liittää mihinkään harhaoppiin,
pikemminkin opetukseen, tai Raamatun tulkintaan, -
mutta otin sen käsiteltäväksi, koska sen ajatus tuo esille -
raamatunvastaista opetusta ihmisen pelastumisesta.
Kun otsikkokysymykseen etsitään raamatullista vastausta, -
ja vain sieltä sitä tuleekin etsiä, niin vastaus on ehdottomasti kielteinen.
Nainen ei pelastu iankaikkiseen elämään Jumalan yhteydessä -
lapsensynnyttämisen kautta.
Koko ajatus on räikeässä ristiriidassa Raamatun pelastusopin kanssa.
Se, että nainen pelastuisi vain ja vasta sen jälkeen, kun hän on synnyttänyt, -
ei yksinkertaisesti sovi ei kuuhun eikä maahan.
Kuitenkin teksti tässä muodossaan löytyy lähes kaikista -
raamatunkäännöksistä, joten kyse täytyy olla jostain aivan muusta -
kuin pelastusopillisesta käsitteestä, sillä pelastusta iankaikkiseen elämään
koskevassa kysymyksessä Raamattu on aivan ehdoton.
Teksti tässä muodossaan löytyy Paavalin 1. kirjeestä Timoteukselle, --
luvusta 2, jakeesta 15.
"Lasten synnyttäjänä hän kuitenkin pelastuu, jos hän pysyy uskossa, -
rakkaudessa ja pyhityksessä eläen siveästi."
Ongelmakysymyksiä ovat siis pelastuminen ja lapsensynnyttäminen
liitettynä tarkoittamaan yhtä ja samaa asiaa.
Toisin sanoen, lapsettomat naiset joutuisivat siten kadotukseen -
tai heille olisi varattu jokin toinen kohtalo, jota Raamattu ei mainitse.
Tätä Paavalin kirjeen nimenomaista kohtaa on myös yritetty sovittaa -
sellaiseen yhteyteen, joka viittaisi Jeesukseen, -
siten että Eevan jälkeläinen synnytti maailman Vapahtajan.
Mielestäni hieman väkivaltaista tulkintaa, vaikka ajatus sellaisenaan -
onkin oikea, mutta tähän asiayhteyteen se ei kylläkään sovi.
Kun Raamattu opettaa kuitenkin ehdottoman selkeästi uskosta -
vanhurskauttamisoppia, niin jokin ei tässä asiayhteydessä ole kunnossa.
Katsotaanpa sanakirjaa, niin ongelmaan alkaa löytyä selvitystä.
Sana pelastuu, kreikaksi sothesetai, jota tässä on käytetty, -
ei suinkaan ja aina tarkoita pelastumista iankaikkiseen elämään,
joksi kääntäjät ovat sen tässä tulkinneet.
Aivan yhtä yleisesti se tarkoittaa pelastumista yleisesti jostakin, -
varjeltumista joltakin, parantumista, säilyä vahingoittumattomana, -
tehdä eheäksi, pysyä erossa jostakin.
Nämä muut käännösvaihtoehdot ovat aivan yhtä oikeat -
vain asiayhteys määrää, mitä niistä tulee soveltaa.
Nyt joudumme palaamaan hetkeksi tämän 1. Timoteuskirjeen luvun -
ja Paavalin sanoman ytimeen. Kirje kirjoitettiin Timoteukselle Efesoon,
joka oli antiikin, ja erityisesti juuri tuona aikana -
eräs gnostilaisuuden linnakkeista.
Apostoli joutui käymään kiivasta keskustelua ja opillista väittelyä -
juuri gnostilaisia vastaan ja niinpä kirjeen alkuosa sisältää -
runsaasti varoituksia harhaoppeja ja opettajia vastaan.
Paavali, jos kuka, tunsi gnostilaisuuden perin pohjin -
ja myös sen vaikutukset, ja selvittää niitä Timoteukselle.
Jotta me ymmärtäisimme mistä oli tuolloin kysymys, -
on paikallaan selvittää tuon ajan Efesossa vallitsevaa gnostilaisuutta -
hieman tarkemmin.
Seuraava saattaa olla joidenkin mielestä hämmentävää ja -
epämääräistä, mutta sellaisia useimmat harhaopit ovat muutoinkin.
Gnostilaisuus opetti, että Jumala on toki olemassa, -
mutta Hän on etäinen, tuntematon ja tavoittamaton.
Hänestä on alkujaan lähtenyt toinen, alempiarvoinen jumalolento, -
mutta joka on kaksineuvoinen isä-äitijumala tai sitten pelkästään -
naispuolinen jumala eli alkuäiti, joka oli nimeltään Pistis, Sofia tai Epinoia,
muitakin nimivaihtoehtoja toki löytyy.
Tämä alkuäitijumala synnytti erehdyksessä jälleen uuden jumalan,
luoja-jumalan, Demiurgin, joka on gnostilaisuuden mukaan -
Vanhan Testamentin Jumala. Hän on kuitenkin pahuuden voima, -
joka yritti luoda ihmisen, mutta ei onnistunut antamaan hänelle elämää.
Kun naispuolinen alkuäitijumaluus, siis Pistis, Sofia tai Epinoia, -
puhaltaa ihmiseen valovoimaa, niin hän valaistuu ja alkaa elää, -
mutta hänestä tulee androgyyni eli mies ja nainen samassa ruumiissa.
Hänen nimensä oli kuitenkin Adam.
Niinpä tämä elämää antavaksi luojaksi kelpaamaton Demiurgi -
leikkaa Adamista kappaleen ja luo siitä naisen, Eevan.
Liikumme siis hieman ja näennäisesti -
Raamatun luomiskertomukseen liittyvissä asetelmissa.
Mutta tässä Eevan kappaleessa onkin suurempi määrä alkuäidin -
valovoimaa, ja niin Demiurgissa syntyy seksuaalinen halu Eevaan, -
hän viettelee naisen, herättää hänet tuntemaan oman seksuaalisuutensa,
ottaa käyttöön avioliiton ja lasten synnyttämisen.
Alkuäiti avaa kuitenkin heidän silmänsä näkemään -
koko tapahtuman kauheuden, ja he huomaavat yhtäkkiä olevansa -
kaksi eri persoonaa, mies ja nainen, mutta toteavat sen olevan onneton, -
ja alkuäidin tahdon vastainen olosuhde.
Niinpä he haluavat takaisin siihen tilaan, jossa he voivat olla -
sekä mies että nainen yhdessä ja samassa persoonassa, -
siis takaisin androgyyniksi.
Nyt tullaan efesolaisen gnostilaisuuden ydinasiaan.
Alkuäiti opetti myös naisia, varomaan Demiurgia, -
ja sitä kautta siis myös miestä, ja miten sen vaikutusvallasta, -
avioliitosta, seksuaalisuudesta ja lapsensynnyttämisestä -
voi ja tulee vapautua.
Se tapahtuu yksinkertaisesti kieltäytymällä avioliitosta, -
tukahduttamalla seksuaalisuuden ja kieltäytymällä synnyttämästä lapsia.
Samalla miehen ja naisen välisessä suhteessa valta-asemaan -
nostetaankin juuri nainen, sillä heissä on enemmän alkuäidin valovoimaa.
He ovat saaneet siten myös enemmän valaistusta, he ovat uutta -
äitijumalan siementä ja voivat esiintyä siten miehille auktoriteettina.
Kolmea jaetta aikaisemmin Paavali kajoaa juuri tähän puoleen, -
(1.Tim. 2:12) todeten että hän ei salli, että nainen opettaa ja hallitsee miestä.
Kun gnostikot opettivat edelleen, että Jeesus tuli ja -
kumosi luomisjärjestyksen antaen naiselle oikeuden vallita miestä, -
niin Paavali asettui vastustamaan sitä jyrkästi.
Hallita, vallita, on alkukreikaksi authenteo, -
jolla gnostilaiset tarkoittivat ylintä ja ehdottominta määräysvaltaa.
Kristityt puolestaan ymmärsivät jo tuolloin, -
että sellainen asema kuuluu yksin ja vain Jumalalle, ei ihmiselle.
Nämä asiat olivat Paavalilla mielessä, kun hän kirjoitti Timoteukselle.
Gnostilaisuus oli syöpynyt syvälle efesolaiseen arkielämään ja -
uskonnolliseen kulttuuriin, niinpä kristityksi tunnustautuvan -
oli erottauduttava siitä selkeästi.
Kun gnostilaisuus opettaa, että nainen on saastunut nimenomaan -
lapsen synnyttämisen kautta, niin kristityksi tunnustautuvan naisen -
tulee osoittaa olevansa eri mieltä ja uskovansa eri tavalla.
Niinpä uskova nainen, joka synnyttää lapsen, varjeltuu, pysyy erossa -
(sothesetai) ei siis pelastu, vaan pysyy erossa -
kyseisestä gnostilaisesta opista.
Näin hän osoittaa gnostilaisuuden olevan kristilliselle uskolle ja opille
vieras ja luomisjärjestyksen vastainen tulkinta, -
aivan samoin kuin se, että nainen olisi ylivertaisessa ja -
määräävässä asemassa mieheensä.
Eli edellä mainittu 1. Tim. 2:15 -
tarkoittaa paremminkin sitä, että uskova nainen pysyy erossa ja -
erottautuu efesolaisessa yhteiskunnassa vallitsevasta -
gnostilaisesta harhaopista synnyttämällä lapsen tai lapsia.
Pelastuminen iankaikkiseen elämään ei kuulu koko asiayhteyteen, -
sillä gnostilainen oppi lapsensynnyttämisestä,-
ja siitä erossa pysyminen, on tämän asiayhteyden ydinkysymys.
Samalla Paavali korostaa kuitenkin selvästi myös sitä, -
ettei pelkkä lapsensynnyttäminen sellaisenaan tuo oleellisinta eroa -
uskovan naisen ja gnostilaisen opin välillä, vaan pysyminen uskossa, -
rakkaudessa, pyhityksessä ja elämällä siveästi.
Näistä tärkein, oleellisin, ja lopultakin ainoa oikea tie -
on usko, yksin usko.
Yksittäisillä raamatunjakeilla, kuten tässäkin tapauksessa -
pelastumista tarkoittavan sanan tulkitsemista vain yhdellä tavalla, -
ei voi, eikä saa olla sellaista määräävää auktoriteettia, -
jolla kumottaisiin Raamatun koko muu ilmoitus.
Ei etenkään, kun kyse ihmisen pelastumisesta, joka on Raamatun, -
kuin myös ihmisen ja Jumalan välisen suhteen keskeisin asia.
Usko Herraan Jeesukseen, niin sinä pelastut, -
näin sanottiin kerran eräälle filippiläiselle vanginvartijalle, -
sama määritelmä pelastuksesta on voimassa edelleen, -
niin miehelle kuin naisellekin.
Näin tällä kertaa. Toivoakseni olen kyennyt selvittämään tätä -
hieman ongelmallista Raamatun kohtaa siten, -
että tulkinta naisen pelastumisesta iankaikkiseen elämään -
Jumalan yhteydessä ja toisaalta kysymys lapsensynnyttämisestä -
ovat kaksi eri asiaa, eivätkä liity mitenkään toisiinsa.
Seuraavassa jaksossa käsittelemme kysymystä, jota on liitetty -
asiayhteyteen, johon se ei välttämättä kuulu.
Nooan merkki ja kymmenen morsiusneitoa.
Muistathan rukoilla edelleen rauhaa Jerusalemille, Israelille ja -
koko Lähi-itään. Nähdään taas viikon kuluttua.
Hyvä katsoja, jos tämä ohjelmasarja on puhutellut sinua -
ja haluat sen myös jatkuvan, voit soittaa numeroon 0600-10177.
Puhelun hinta on noin 12 euroa.
Voit myös käyttää ruudulla näkyvää tilinumeroa.
Muista mainita maksun saaja ja viitenumero.
On hyvä muistaa, että Jumala siunaa niitä, jotka siunaavat Israelia.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: A. Eskola