Tässä Jerusalem uutisten erikoislähetys ja Pekka Sartola.
Hyvää heinäkuun ensimmäistä lauantai-iltaa.
Tämän ensimmäisen jakson aiheena on Pyhän Hengen pilkka.
Tämä otsikkokysymys on ehkä saanut aikaan kristikunnan keskuudessa -
eniten harmaita hiuksia, tuskaisia ja unettomia öitä, pelkoa ja ahdistusta.
On ajateltu, olisiko sittenkin syyllistytty sellaiseen, -
josta ei ole enää anteeksiantamusta.
Siksi on paikallaan tarkastella tätä hieman ongelmallista aihetta -
Raamatussa ilmoitetun sanan pohjalta.
Katsotaan mitä Jeesus itse sanoo asiasta. Matt. 12:30-32.
"Joka ei ole minun kanssani, on minua vastaan, -
ja joka ei minun kanssani kokoa, se hajottaa.
Sen tähden minä sanon teille: jokainen synti ja pilkka annetaan -
ihmisille anteeksi, mutta Hengen pilkkaamista ei anteeksi anneta.
Jos joku sanoo sanan Ihmisen Poikaa vastaan, se annetaan hänelle -
anteeksi. Mutta jos joku puhuu Pyhää Henkeä vastaan, -
sitä hänelle ei anneta anteeksi, ei tässä eikä tulevassa maailmanajassa."
Jumalan näkökulmasta maailmassa on siis vain kahdenlaisia ihmisiä, -
heitä, jotka uskovat Jeesukseen ja perivät iankaikkisen elämän, -
ja he, jotka ovat vielä tiellä, joka johtaa kadotukseen.
Siis pelastuneita ja pelastumattomia.
Kolmatta ryhmää ei yksinkertaisesti ole!
Tätä taustaa vasten voimme todeta, että Matt. 31 mainittu, -
anteeksiannettava synti, kohdistuu vain uskovaan ihmiseen,-
Jeesuksen puhe on tarkoitettu heille, sinulle ja minulle.
Kun mennään eteenpäin, niin huomataan, -
että pilkkaan Pyhää Henkeä vastaan voi syyllistyä vain uskosta osaton,-
siis kadotukseen matkalla oleva henkilö, -
sillä hänen koko elämänsä on pelastuksen ulkopuolella.
Pyhän Hengen pilkka ei ole jokin hetkellinen ajattelematon sana -
tai lausahdus, se on määrätietoinen tila, -
jossa ihminen elää joko kokonaan ennestään -
tai on siihen tilaan palannut takaisin oltuaan ennen uskossa.
Vaikka Jumala käyttää usein uskomattomia ihmisiä -
tahtonsa välikappaleina heidän sitä tietämättäänkään, -
ei se tarkoita sitä, että ihminen, joka ei usko Jumalaan, -
rukoilisi eikä hän voi siten saada rukousvastauksiakaan.
Heprealaiskirjeen kirjoittaja selvitti asiaa seuraavasti.
Hepr. 11:6 "Mutta ilman uskoa on mahdotonta olla kelvollinen, -
sillä sen, joka tulee Jumalan luo, täytyy uskoa, -
että Jumala on ja että hän palkitsee ne, jotka häntä etsivät."
Jos ihminen rukoilee, hänen täytyy siis uskoa, että kohde, -
Jumala on olemassa ja että Hän on voimallinen vastaamaan rukouksiin.
Toisaalta Jumalan Henki kutsuu uskomattomia parannukseen, -
vetää heitä sanan kuuloon ja kohtaamaan iankaikkisen elämän tie.
Mutta vasta kun hän on sanonut tahdon Kristukselle, hän on pelastettu,
armahdettu, mutta edelleen syntinen uskova.
Meidän tulee aina muistaa se tosiasia, -
ettei meistä uskoontulomme jälkeen tullut synnittömiä, -
eikä kykenemättömiä tekemään syntiä.
Tämän koki erittäin voimakkaasti myös apostoli Paavali, -
joka tilitti tuntojaan roomalaiskirjeen 7 luvussa, jakeissa 15-21.
Vaikka hänellä on tahto tehdä hyvää, niin synti, joka hänessä asuu, -
pyrkii jatkuvasti saamaan aikaan sen, -
että hän tekisikin sitä pahaa, jota ei tahdo.
Tässä Paavali yksinkertaisesti toteaa sen, mistä edelläkin on jo mainittu, -
uskovakin lankeaa ja tekee syntiä, erehtyy, hairahtuu ja -
tuntee usein häpeää ja noloutta omasta heikkoudestaan.
Mutta niin kauan kuin on syntiä, on myös armahdusta ja anteeksiantoa.
Johannes viittaa tähän samaan, 1. Joh. 1:8,9.
"Jos sanomme, ettei meillä ole syntiä, -
me eksytämme itsemme eikä totuus ole meissä.
Jos me tunnustamme syntimme, niin Jumala, -
joka on uskollinen ja vanhurskas, antaa meille synnit anteeksi -
ja puhdistaa meidät kaikesta vääryydestä."
Katsotaanpa nyt paria esimerkkiä synnistä ja anteeksiannosta, -
kahden eri henkilön elämästä.
Kumpikin kuuluu Raamattumme ehdottomiin ”kärkinimiin”, nimittäin -
Daavid VT:n puolelta ja Paavali UT:ssa.
Ensin Daavidin hätähuuto Jumalan puoleen, -
kun oli kuullut Naatanilta, mitä kuningas oli tehnyt.
Psalmi 51:5,6 ja 13
"Minä tunnen rikokseni, ja minun syntini on aina edessäni.
Sinua Ainoaa vastaan olen syntiä tehnyt, olen tehnyt sitä, -
mikä on pahaa sinun silmissäsi." "Älä heitä minua pois -
kasvojesi edestä äläkä ota minulta pois Pyhää Henkeäsi. "
Mutta miten Daavid reagoi kuultuaan Naatanin ilmoituksen?
Hän katui tekoaan sydämensä pohjasta ja sai anteeksi.
Daavidista sanotaan, että Jumala oli löytänyt hänessä -
mielensä mukaisen miehen.
Daavid tajusi tehneensä väärin, hän katui, pyysi anteeksi ja -
teki parannuksen. Hän ei siis ollut luopunut uskostaan, -
vaikka oli sortunut omaan inhimilliseen heikkouteensa -
eikä Hän ottanut Daavidilta pois Pyhää Henkeään.
Entäpä sitten Paavali, tuolloin vielä Saul.
Katsotaan, miten hänen elämänsä vastaa meidän kristittyjen -
toisillemme asettamia kelpoisuusvaatimuksia.
Fil. 3:5,6 "Minut on ympärileikattu kahdeksanpäiväisenä, -
olen Israelin kansaa, Benjaminin heimoa, -
heprealainen heprealaisista syntynyt, lakiin nähden fariseus, -
intoon nähden seurakunnan vainooja, -
lain vanhurskauteen nähden nuhteeton."
Samasta aiheesta myös Timoteukselle, Tim. 1:13.
"minut, entisen pilkkaajan, vainoojan ja väkivallantekijän.
Mutta minut armahdettiin, koska epäuskossani en tiennyt, mitä tein."
Paavali, jos kuka, oli eräs alkuseurakunnan pahimpia ja -
säälimättömämpiä vastustajia, vainoten, ruoskien, raadellen -
ja surmaten sen tien kulkijoita, kuten hän itse asian ilmaisee.
Mutta hän sai ne anteeksi, siksi että oli tehnyt sitä silloin, -
kun oli vielä kristillisen uskon ulkopuolella.
Tietämättömänä tehdystä synnistä puhuttaessa on hyvä muistaa, -
miten Jeesus itse rukoili ristiinnaulitsijoittensa puolesta.
"Isä, anna heille anteeksi, sillä he eivät tiedä mitä tekevät."
Katsomme nyt, mitä on raamatullinen kadotustuomioon johtava -
Pyhän Hengen pilkka. Olen itse sitä mieltä, -
että sellaiseen Hengen pilkkaamiseen voi syyllistyä vain -
aikaisemmin uskossa ollut ja uskostaan peruuttamattomasti -
ja sitovasti luopunut henkilö.
Heprealaiskirje vahvistaa asia seuraavasti; 6:4-6
"Mahdotontahan on uudistaa parannukseen niitä, -
jotka kerran ovat päässeet valoon, maistaneet taivaallista lahjaa ja -
tulleet osallisiksi Pyhästä Hengestä, -
maistaneet Jumalan hyvää sanaa ja tulevan maailmanajan voimia -
mutta ovat luopuneet. He näet itse uudestaan ristiinnaulitsevat -
Jumalan Pojan ja häpäisevät häntä julkisesti."
Uskomaton ihminen voi saada kaiken tuon anteeksi uskoon tultuaan,
koska ei tiennyt mitä teki, hän tekee siis parannuksen -
entisestä elämästään, tulee uskoon ja saa anteeksi.
Mutta uskossa ollut kyllä tietää kaiken tämän, hän oli täyttynyt Hengellä, -
hänet on kastettu yhteen Kristus-ruumiiseen, -
hän on saanut saanut Hengen sinetin, josta Herra tuntee omansa, -
ja on saanut maistaa tulevan maailmanajan voimia.
1. Tim. 4:1,2
"Henki sanoo selvästi, että viimeisinä aikoina jotkut luopuvat uskosta ja -
seuraavat eksyttäviä henkiä ja riivaajien oppeja -
tekopyhien valehtelijoiden vaikutuksesta, -
joiden omatunto on merkitty poltinraudalla."
2. Tim. 4:3,4 "Tulee näet aika, jolloin ihmiset eivät kärsi tervettä oppia -
vaan omien himojensa mukaan haalivat itselleen opettajia -
korvasyyhyynsä. He kääntävät korvansa pois totuudesta -
ja kääntyvät tarujen puoleen."
Kyse on siis ihmisen, uskovankin ihmisen omasta valinnasta,
ottaako Raamatun sana vakavasti, vai lähteä seuraamaan jotakin sellaista -
oppia ja opettajia joista myös Jeesus itse on varoittanut, -
ja jotka liittyvät aikaan ennen Hänen paluutaan.
Tietämättömyydessä tehty synti ja tahallinen, siis tietoinen synti -
erotetaan Raamatussa selvästi toisistaan.
Paavali ymmärsi tietämättömyydessä tehdyn synnin olevan -
anteeksiannon piirissä, jos ja kun sen tehnyt tulee uskoon, -
mutta tahallinen synti onkin jo täysin eri asia.
Vielä viimeinen vakuutus Pyhän Hengen pilkkaan liittyvästä aiheesta.
Sen on tallentanut apostoli Johannes seuraavasti, 1. Joh. 5:16,17.
"Jos joku näkee veljensä tekevän syntiä, joka ei ole kuolemaksi, -
rukoilkoon, ja Jumala on antava hänelle elämän, niille nimittäin, -
jotka eivät tee syntiä kuolemaksi. On myös syntiä, joka on kuolemaksi.
Siitä en sano, että olisi rukoiltava.
Kaikki vääryys on syntiä, mutta on myös syntiä, joka ei ole kuolemaksi."
Mitä on siis sellainen synti kuolemaksi, josta Johannes kirjoittaa?
Raamattu tarkoittaa synnillä oman tien kulkemista, -
harhaan osumista, poikkeamista Jumalan tahdon tieltä.
Sitten on se toinen synti, -
johon heprealaiskirjeen kirjoittaja viittasi kahdesti, -
johon Jeesus viittasi, Paavali viittasi ja myös apostoli Johannes.
Anteeksiantamaton synti, jonka anteeksi saamista -
ei saa edes rukoilla Jumalalta. Siis Pyhän Hengen pilkka.
Hyvä ystävä, joka koet ja ehkä pelkäätkin, että olet saattanut -
tietämättäsi tai vahingossa syyllistyä Pyhän Hengen pilkkaan, niin kauan, -
kun Henki sisimmässäsi puhuu sinulle ja kehottaa parannukseen, -
olet Jumalan oma, kuulut Hänelle, joka on sinut lunastanut ja pelastanut.
Et siis ole syyllistynyt sellaiseen syntiin, josta ei ole anteeksiantoa.
Näin tällä kertaa. Seuraavassa jaksossa käsittelemme -
toista mielenkiintoista kysymystä. Otsikkona on; -
Nainen pelastuu lapsensynnyttämisen kautta, vai pelastuuko?
Nähdään taas viikon kuluttua.
Hyvä katsoja, jos tämä ohjelmasarja on puhutellut sinua -
ja haluat sen myös jatkuvan, voit soittaa numeroon 0600-10177.
Puhelun hinta on noin 12 euroa.
Voit myös käyttää ruudulla näkyvää tilinumeroa.
Muista mainita maksun saaja ja viitenumero.
On hyvä muistaa, että Jumala siunaa niitä, jotka siunaavat Israelia.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: A. Eskola