JERUSALEMIN VARTIJAT
Tervehdys ja tervetuloa katsomaan ohjelmasarjaa, -
jossa vierainani on Israelin sotilas- ja turvallisuustoimijoita.
Vieraani tänään on prikaatikenraali (res) Yuval Bazak. Tämä on 2. osa.
Tervetuloa. - Kiitos.
Sinä toimit pataljoonan komen- tajana jalkaväkiprikaati Golanissa.
Kun olit everstiluutnantti, tehtäviisi sisältyi -
vastuu harjoittelutukikohdasta.
Tuona aikana alokkaat Israelissa valittivat -
simputuksesta ja kovakätisestä kohtelusta, -
jota kersantit ja nuoremmat upseerit harjoittivat.
Esiintyikö tätä sinun aikanasi?
Kun aloitin prikaatissa v. 1998, -
alokkaiden koulutus uudistettiin perinpohjin.
Muutos oli mielenkiintoinen.
Israelilainen kulttuuri ja yhteiskunta olivat muuttuneet.
Ihmisoikeuksia ja sotilaiden oikeuksia koskevat kysymykset -
olivat alkaneet levitä armeijaan 1990-luvun alussa.
Ainakin armeijan taruston mukaan harjoitusleireillä -
siedetään kouluttajien kohtelua.
Myöhemmin itse kouluttajan roolissa toistetaan vihattuja tapoja.
Kuinka kierteestä päästiin eroon?
Panostimme yhtä aikaa vaativaan koulutukseen ja hyvään kohteluun.
Opetimme uusille johtajille, miten yhdistää nämä kaksi.
Sotilaita täytyy kohdella niin hyvin kuin mahdollista.
Kohtelulta tulee vaatia korkeinta ammattimaista tasoa.
Sotilaita ei saa nöyryyttää, vaan pitää huolta, kohdella hyvin ja -
samanaikaisesti maksimoida sotilaallinen suorituskyky.
Tämä oli tavoite, johon yritimme päästä 1990-luvun lopussa.
Vaativa ja lempeä. Taistelutahtoinen ja reilu.
Yleensä kun kenraalit arvioivat uraansa, he sanovat, -
että yhteys joukkoihin oli pataljoonan komentaja-aikana huippua.
Korkeammissa tehtävissä suoria yhteyksiä joukkoihin on vähemmän.
Kontaktit ovat upseereihin. Koitko sinäkin näin?
Koin uran vuorijonoksi, jossa oli paljon huippuja.
Jokainen tehtävistäni oli omalla tavallaan huippu.
Olin joukkueen johtajana, komppanian päällikkönä, -
harjoitustukikohdan johtajana, Hermonin vuorella komentajana ja -
prikaatin komentajana Samariassa sekä puolustusasiamiehenä.
Kaikki olivat erinomaisia tehtäviä.
Ne edistivät henkilökohtaista ja ammatillista kehittymistäni.
Olen hyvin tyytyväinen tehtäviini.
Onko pataljoonan komentajan tehtävä jotenkin poikkeava? - On toki.
Kun olimme '90-luvulla Libanonissa, vastasin lohkosta, -
joka oli IDF:n Libanonin lohkoista pohjoisin.
Olimme siellä täysin itsenäisiä.
Pataljoona on kuin monimutkainen kone.
Komentaja suunnittelee ja ohjaa konetta, -
valmistelee operaatioita ja vastaa niiden toteuttamisesta.
Se oli ammatillisesti parasta, mitä saatoin kuvitella.
Vaikka jalkaväkipataljoona olisi kyvykäs, kuten johtamasi no. 51, -
pataljoona tarvitsee tykistö-, tiedustelu- ja ilmatukea.
Lohkolla, jonka mainitsit, -
tarvitsitte tukea myös Etelä-Libanonin armeijalta.
Mitä opit yhteistyöstä, ja osin riippuvuudesta, -
tuon Israel-myönteisen paikallisen miliisin kanssa?
En nähnyt yhteistyötä riippuvuutena.
Kyse oli enemmän yhteistoiminnasta -
Etelä-Libanonin armeijan kanssa.
Vuosien 1996-1997 kokemus oli hyvin kiinnostava.
Libanonissa valta-asetelma alkoi muuttua -
Hizbollahin vahvistumisen myötä.
Osalla Etelä-Libanonin armeijaa oli shiia-tausta, -
mikä synnytti sisäisiä jännitteitä.
Kokemuksena ajanjakso oli antoisa, -
mutta riippuvuus ei tullut kysymykseen.
Nyt jo kuopattua Etelä-Libanonin armeijaa SLA:ta ei pidä sekoittaa -
LAF:ään eli Libanonin asevoimiin.
Jos sota Israelin ja Hizbollahin välillä alkaisi nyt -
Libanonin maaperällä, mikä olisi LAF:n rooli?
Tätä kysymme itseltämme, -
kun teemme suunnitelmiamme.
Rooli on riippuvainen heidän toimintaohjeestaan.
Jos LAF pysyy neutraalina ja vihollisuuksien ulkopuolella, -
meillä on selkeä ohje pidättäytyä yhteenotosta.
Jos he hyökkäävät Hizbollahin mukana, he ovat vihollisia.
Onko LAF:llä kykyä taistella?
Tietyssä mielessä kyllä.
He ovat sotilaskoulutuksen saaneita, ja heillä on sotilaskalustoa.
LAF:lla voi hyvinkin olla jonkinasteinen rooli -
Hizbollahin joukkojen rinnalla.
Mikä on arviosi YK:n UNIFIL-joukkojen toiminnasta?
YK:n väliaikaiseksi tarkoitettu operaatio on jatkunut jo 40 vuotta.
UNIFILin piti pitää osapuolet erillään ja olla laukaisinlankana.
Jos YK-joukkoja häirittäisiin tai ne häädettäisiin, -
sodan tiedettäisiin lähestyvän. Onko joukoista mitään hyötyä?
On, mutta hyvin vähäisessä määrin. Ne eivät ole kovin aktiivisia.
Hizbollah on läsnä kaikkialla etelä-Libanonissa, -
mikä on kaikkien 2. Libanonin sodan päättäneiden sopimusten vastaista.
Rauhanturvaajia näkee alueella, ja he ovat läsnä.
Voi olla YK:n rauhanturvaaja, mutta pitää silmät kiinni, -
jolloin ei näe, mitä ympärillä tapahtuu.
Viime kesänä olimme korkeassa hälytysvalmiudessa -
Israelin pohjoisrajalla.
Yksi yhteenotto käytiin vain parikymmentä metriä -
YK-joukkojen asemapaikasta Manara-kibbutsin lähistöllä.
Joukko Hizbollahin taistelijoita ampui asemiamme kohti.
Etäisyys YK-joukkoihin oli tosiaan noin 20 metriä.
Selvästi ääni ei ollut riittävän kova. - Ei ollut virka-aika.
Jotkut Israelissa ovat sitä mieltä, että YK:n joukoista on haittaa, -
koska eri maista kootuista yksiköistä -
osa palaa kotimaihinsa Hizbollah- mielisinä ja Israel-vastaisina.
Ehkä. Minulla ei ole tietoa tästä asiasta.
Käsitykseni on kuitenkin, että YK-joukkojen panos -
alueen stabiilisuuden ylläpitämisessä on vähäinen.
Golani-prikaatilla, jossa palvelit likimain 20 vuotta, -
on paljon kokemusta Israelin pohjoisesta raja-alueesta.
Siihen kuuluvat Syyrian ja Libanonin lohkot.
Toimit pataljoonan komentajana Hermon-vuorella.
Hermonin vuori sijaitsee -
yhdellä Israelin kauneimmista mutta myös haavoittuvimmista alueista.
Miten tehtäväsi määriteltiin, kun sait nimityksen?
Olimme vastikään vetäytyneet Libanonista.
Ranskan sotilastiedustelun päällikkö oli vierailulla.
Vein hänet tähystyspaikalle.
Hän näki sieltä köysihissin. Hän kysyi, mikä se on.
Meillä oli kypärät ja valjaat. - Kyse oli hiihtohissistä.
Sanoin, että tämä on hiihtokeskus.
Mitä? Voiko hiihtokeskus, jossa ollaan kypärät päässä, olla haaste?
Minun tehtäväni oli turvata, että hiihtokeskus saattoi olla avoinna -
silloinkin kun kranaatit uhkasivat.
Hiihtokeskus evakuoitiin kolme kertaa Hizbollahin iskun vuoksi.
Olimme harjoitelleet evakuoimista.
Tehtäväni oli ensiksikin torjua Hizbollahin terroriyritykset.
Terroriyrityksiä olikin muutamia etenkin v. 2002, -
jolloin vastasimme Puolustava kilpi -operaatiolla.
Hizbollahin paine pohjoisrajalla alkoi tuona aikana kasvaa.
Se hyökkäsi voimalla Matzuva-lohkolla.
Asemiamme kohti hyökättiin kranaatein ja -
panssarintorjuntaohjuksin. Hyökkäys oli raju.
Toinen tehtäväni oli luoda valmius syyrialaisia sissejä vastaan -
mahdollisen täysmittaisen sodan varalta.
Sodan uhka oli todellinen 2000-luvun alussa.
Puhutaanko Hermonin vuoren huippujen hallinnasta?
Huippuja on kaksi: Israelin Hermon ja Syyrian Hermon.
Ovatko huiput Israelille tärkeitä, -
koska ne mahdollistavat tiedustelun alueella -
aina Damaskukseen asti, jonne matkaa on alle 40 km?
Ei epäilystäkään. Hermon on tärkeä usealta kannalta.
Tiedustelu on yksi niistä.
Nyt kun jännitteitä on sekä Syyrian että Libanonin suuntaan, -
Hermonin alue on tärkeä, koska se yhdistää molemmat rintamat.
Hermonin hallinta auttaa joukkojen siirtoa rintamalta toiselle.
Ilman hallintaa siirto on huomattavasti hankalampaa.
Nykytilanne on kasvattanut Hermonin merkitystä aikaisemmasta.
Shebaan maatilat on alue Hermonin juurella.
Alueella ei ole maatiloja, -
vaan alue on pengertynyttä vuorenrinnettä.
Syyria ja Libanon kiistelivät alueesta. Israel ei ollut osapuolena.
Syyria väitti alueen kuuluvan itselleen, vaikka v. 1967 -
Israel otti sen haltuunsa Libanonilta.
Hizbollah käyttää Shebaata sodan tekosyynä. Miten alueelle käy?
Hizbollah pitää Shebaan maatiloja osana Libanonia.
Historiallisesti Syyria on hallinnut aluetta.
Maanviljelijät siellä olivat kuitenkin libanonilaisia.
Hizbollahille alue on ollut hyvä tekosyy -
pitää yllä jännitettä Israeliin nähden.
Nyt järjestö kuitenkin näyttää ymmärtävän, että kiista alueesta -
voi johtaa sotaan, ja varovaisuus on lisääntynyt.
Sivusimme aiemmassa keskustelussa vähän samantapaista konfliktia.
Puhuimme Venäjän ja Ukrainan välisestä sodasta -
Puolassa puolustusasiamiehenä saamasi kokemuksen näkökulmasta.
Neuvostojärjestelmässä rajaviivoja ei pidetty kovin tärkeinä.
Hruštšov antoi Krimin Ukrainalle.
Syyriaa ja Libanonia valvova Ranska siirsi rajalinjaa edestakaisin.
Ranskalaisten lähdön jälkeen Syyria, Libanon ja Israel -
taistelevat nyt pienistä maa-alueista.
Historian kaiut eivät ole vaimentuneet, vaan ovat yhä kuultavissa.
Toimit aikanaan varakomentajana Golani-prikaatissa.
Se oli alkuperäinen yksikkösi, alma materisi.
Et kuitenkaan noussut prikaatin komentajaksi.
Hakijoita komentajaksi on aina 3-6 erinomaista everstiluutnanttia, -
pataljoonan komentajia tai prikaatin varakomentajia.
Vain yksi saa paikan. Olitko turhautunut?
En ollenkaan. Erilaiset tekijät vaikuttivat.
Osin syynä oli toiveeni päästä ulkomaille opiskelemaan -
Hermonin tehtävän jälkeen.
Palattuani olin tyytyväinen, kun sain vastuun Nablusin prikaatista.
Siihen aikaan vakituisen prikaatin -
johtamisessa ei ollut erityisiä ongelmakohtia.
Joukoilla oli useita asemapaikkoja, ja niihin pääsi autolla.
Koska olimme alueellinen prikaati, teimme operaatioita yhdessä -
Golanin ja laskuvarjojoukkojen kanssa.
En ollut oikeastaan turhautunut.
Sitten IDF:n komentaja Dan Halutz oli yhteydessä ja totesi, -
että kahden prikaatikomennuksen jälkeen on pääesikunnan vuoro.
Olit tuolloin jo täyttänyt 38.
Muissa puolustusvoimissa on yli 40 v. ikäisiä prikaatinkomentajia.
Ehkä Israelissa 40 on rajapyykki.
En ole ihan varma. Sotilasura Israelissa on äärimmäisen vaativa.
On otettava huomioon, että kysymys on kulttuurista.
Nykyoloissa 40 v. ei ole kovinkaan korkea ikä prikaatinkomentajalle.
Se antaa mahdollisuuden -
sisällyttää uraan opiskelua ja saada kokemusta.
Näillä tuetaan komentajien korkeaa laatua.
Järjestelmämme on tehtävävetoinen, ja johtaminen tapahtuu etulinjasta.
Edellytetäänkö tätä vielä 40-vuotiaana?
Juoksentelua pitkin rinteitä. - Lapsesi voisivat olla prikaatissa.
Onko 40 realistinen ikä? - Kun olin nuori sotilas, -
avioiduttiin 21-vuotiaina ja saatiin lapsia 22-vuotiaina.
Nyt avioituvat ovat 30 v. ja lasten syntyessä 32 v.
Tilanne on likimain pysynyt samana.
Ajat muuttuvat. Omasta näkökulmastani tässä ajassa -
upseereiden olisi hyvä olla, ei vanhempia, mutta kokeneempia -
komentajatehtäviin nimitettäessä.
Sinut oli nimitetty everstinä vastaamaan -
Nablusin tai hepreaksi Shomronin prikaatiista.
Alueella sijaitsee keskeisiä palestiinalaisten asuma-alueita, -
mutta myös israelilaisten asutuksia.
Neljästä siirtokunnasta oli tarkoitus vetäytyä -
Ariel Sharonin irrottautumissuunnitelman mukaan.
Koitko vastuun raskaaksi, -
kun sait tehtäväksesi häädön toteuttamisen?
Toimit divisioonan komentaja Tal Rousson, rintaman komentajan ja -
viimekädessä IDF:n komentajan Halutzin alaisuudessa.
Kokemus oli poikkeuksellinen. Tehtävä ei ollut helppo.
Häädettävät olivat israelilaisia juutalaisia, -
mikä synnytti yhteentörmäystä.
Häätöä vastustettiin ideologisin perustein.
Kunnioitin ajattelutapaa.
Toisaalta olin täysin sitoutunut tehtävääni, -
Israelin lakiin ja Israelin hallituksen toimintaohjeeseen.
Tehtävä ei kylläkään ollut mukavuusalueellani.
Komentajan tehtävässä täytyy luovia erilaisten voimien välillä.
Tuohon aikaan Ariel Sharon oli pääministerinä, -
mutta sairastui hyvin pian. Ehud Olmert nousi pääministeriksi.
Olmertin suunnitelmissa oli jatkaa vetäytymistä Länsirannalta -
painopisteen oltua siihen asti Gazassa.
Sinun saamasi tehtävä oli ollut rajattu ja symbolinen.
Sillä osoitettiin, että Länsiranta ei ole koskematon.
Suunnitelmia ei ole kuitenkaan toteutettu.
Jos Israel vetäytyisi nyt, heräisi kysymys -
josko siirtokunnista lähtöisin olevat upseeritoverisi -
tottelisivat demokraattista järjestelmää kuten sinä teit?
Olet sekulaari ja kannatat demokraattisia periaatteita, -
mutta luotatko, että kaikki upseerit Israelissa tekisivät niin?
Toivon niin. Muuten meillä on iso ongelma.
Puolustusvoimissa hallituksen totteleminen on ehdoton lähtökohta.
Muuten armeijan olemassaololle ei ole oikeutusta.
Toivon ja uskon, -
että komentoketjussa noudatetaan hallituksen päätöksiä.
Olit vastuussa doktriinin laatimisesta pääesikunnassa -
2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä v. 2007 jälkeen.
Nyt siviilinä ja reservissä olevana prikaatinkomentajana -
olet mukana IDF:n konseptilaboratoriossa.
Mikä on vuosien varrella muuttunut arvioissasi -
uhista, operatiivisista ratkaisuista, teknologiasta ja -
yhteiskunnallisesta ympäristöstä?
Mitä voit salaisuuksia paljastamatta parissa virkkeessä -
määritellä IDF:n doktriinin?
Mikä on doktriini ja mikä sen pitäisi olla? - Kumpi vaan.
Iranista tuleva uhka kasvaa koko ajan.
Iran harjoittaa kärsivällistä pitkän aikavälin strategiaa.
Sillä tavoitellaan shiia-muslimien ylivaltaa Lähi-idässä.
Iran on johdonmukainen ja etenee askel kerrallaan.
Tahti on kiihtynyt viimeisenä kymmenenä vuotena.
Iran on läsnä kaikkialla.
Taistelu Irania vastaan ei rajoitu ydinaseisiin, -
vaan sitä käydään maan vaikutusta vastaan Syyriassa.
Iran tukee Hizbollahia ja on läsnä Irakissa ja Jemenissä.
Onko IDF:n doktriini nyt tärkeysjärjestyksessä ylimpänä?
Kyse on taistelun tavasta.
Suora tapa on iskeä Iraniin sen maaperällä, ns. 3. kehällä.
Sillä tarkoitetaan ilmavoimia ja pitkän kantaman kyvykkyyksiä.
Etusijalla on kuitenkin epäsuora lähestymistapa.
Se tarkoittaa hyökkäystä Iranin sijasta sen strategiaa vastaan.
Kohdistamalla iskut strategiaan, päästään ytimeen.
Siihen kuuluu Hizbollah, Hamasin varustaminen ja Syyria.
Nämä käyvät sotaa Iranin puolesta.
Me käymme sotaa 1. kehällä eli -
vastaamme uhkiin Israelin rajoilla.
Jos pystymme vähentämään tai jopa tuhoamaan sijaisarmeijat, -
Iranin niihin perustuva strategia voisi romahtaa.
Hassan al-Nasrallah tekisi vakavan virheen, -
jos hän osallistuisi operaatioihin, joihin hänen Teheranin isäntänsä -
saattaisivat häntä käskeä.
Vaikka yhdytkin tavoitteisiin, olet eri mieltä keinoista sanoessani, -
että Israel tarvitsee uuden doktriinin. Tarkoitatko maahyökkäystä?
Ilman sitä ei saavuteta ratkaisevaa voittoa.
Viimeisen 20 vuoden ajan olemme olleet kuin laboratoriossa.
Olemme yrittäneet kaikenlaista.
Ilmavoimat ja tiedustelu antavat meille valtavan edun, -
mutta tulokset ovat huonoja.
Huolestuttavinta on Hizbollahin ja Hamasin vahvistuminen.
Vähitellen niistä tulee tavanomaisia armeijoita.
Jo nyt niiden kyvykkyydet -
ylittävät useimpien Nato-maiden tason.
Haavoittuvaisuus myös lisääntyy.
Olet sitä mieltä, että Israel ei pysty voittamaan sotaa -
ilmasta tai vanhoilla keinoilla, -
vaan sen täytyy mennä Libanoniin panssarijoukoilla.
Aikamme on lopussa, joten saamme vastauksen vain, -
jos yhteenotto tulee. Toivomme että ei.
Prikaatikenraali Yuval Bazak, -
kiitos todella kiinnostavista keskusteluista. - Kiitos.
Jerusalemin vartijat palaa uuden jakson myötä.
Suomennos: Pirkko Oittinen