JERUSALEMIN VARTIJAT
Tervetuloa keskustelusarjan pariin, -
jossa vieraina on Israelin sotilas- ja turvallisuustoimijoita.
Jatkamme vieraani kenraalimajuri (evp) David "Tzuri" Tzurin kanssa.
Tervetuloa. - Kiitos.
Ensimmäisessä osassa puhuimme kasvuvuosistasi -
Turkin Istanbulissa ja Israelissa.
Kävimme läpi armeija-aikaasi laskuvarjojoukoissa ja -
urasi alkuvaiheita YAMAMissa.
YAMAM on Israelin terrorismin vastainen yksikkö, -
joka kuuluu poliisivoimiin ja on osa rajapoliisia.
YAMAM on lyhenne yksikön pitkästä hepreankielisestä nimestä.
Yksikkö on tunnettu etevyydestään.
YAMAM-palvelusi ajalle ajoittui myös yksi opiskelujakso.
Sitä seurasivat monet operaatiot, joista sinut myös palkittiin.
Kuvailisitko yhtä tehtävistä, ns. "äitien bussi" -operaatiota?
Komentajana operaatiossa oli Alik Ron.
Tapaus oli käänteentekevä -
etenkin yksikön sisällä mutta myös julkisuudessa.
Avataan vähän taustaa. V. 1984 tapahtui terrori-isku, -
jossa joukko palestiinalaisia kaappasi bussin ja -
ajoi sen Deir-el-Balahiin Gazaan.
Kysymys oli kumpi, YAMAM vai Sayeret Matkal, tekisi rynnäkön.
Operaatiosta vastaava upseeri päätti että Sayeret Matkal.
Operaatio epäonnistui. Vaatimukset YAMAMin käyttämiselle voimistuivat.
Neljä vuotta myöhemmin tapahtui taas bussikaappaus.
Matkustajat olivat Dimonan ydinreaktorilaitoksen työntekijöitä.
Heidän työtehtävänsä eivät kuitenkaan liittyneet ydinvoimaan.
Kolme palestiinalaista oli tullut Israeliin pari päivää aiemmin -
Egyptin rajan yli.
He yrittivät saada käsiinsä auton mennäkseen Beershebaan, -
jossa aikoivat tehdä terrori-iskun.
Ryhmä hyökkäsi sotilaita kuljettaneeseen autoon, -
jonka matkustajat olivat menossa harjoituksiin ilman aseita.
Kaappaajilla oli käsigranaatteja ja Kalashnikoveja.
He kaappasivat auton ja lähtivät ajamaan.
Poliisi sai ensimmäisen hälytyksen autossa olleelta upseerilta.
Auto oli poliisin, joten häpeä oli suuri.
Beersheban tien varrelle pystytettiin tiesulkuja.
Bussi osui kaappaajien tielle ja joutui tulituksen kohteeksi.
Kuljettaja avasi ovet. Valtaosa matkustajista pakeni, -
mutta kymmenkunta jäi bussiin jumiin.
Nimitys äitien bussi tuli matkustajista, -
jotka olivat päiväkoti-ikäisten lasten äitejä.
Yksi matkustajista oli mies ja leski.
Hän oli myös yksinhuoltaja.
Se on syytä mainita, koska tieto oli rynnäkön kannalta olennainen.
Menimme paikalle autoilla.
Lisäksi on mainittava, että Purim- juhla oli ollut edellisenä päivänä.
Purim on vähän kuin Halloween. - Meillä oli yksikössä isot juhlat.
Mukana oli vaimoja ja tyttöystäviä. Juhlat jatkuivat keskiyöhön asti.
Yksikön asemapaikka on Elahin- laaksossa lähellä Jerusalemia.
Jerusalemin ja Tel Avivin välillä.
Alik, minä ja Alikin varamies Ben konsultoimme keskenämme.
Päätimme, ettei ole viisasta päästää YAMAMilaisia kotiin, -
koska he olivat vähän juoneet. Pidin yksikköön jäämistä tärkeänä.
Vaimot ja suurin osa vieraista sen sijaan lähti pois.
Mitä kello oli silloin? -Kello oli n. 24.
Mainitsen tämän, koska paikalla oli resursseja kahden joukkueen verran.
Aikamoinen sattuma. - Ilmoittauduin myös jäämään yksikköön.
Kaikki halusivat kotiin, joten käsky jäädä oli pettymys.
Oma vaimoni lähti kotiin, mutta minä jäin yksikköön.
Aamulla klo 7.15 yksikössä soi kello.
Tuli automaattinen hälytys.
Tällaisen hälytyksen tullessa kaikki juoksevat autoihin.
Jokaisen varusteet ovat valmiina autoissa.
Siirryttäessä autoihin ei tiedetty mihin ja milloin ollaan menossa.
Annettiin vain suunta. - Eikö ollut helikoptereita?
Helikoptereita oli käytettävissä, mutta lähdimme, -
koska helikopterien tuloon olisi kulunut puoli tuntia.
Lisäksi helikoptereihin voi ottaa varustusta vain rajoitetusti.
Laskeutumisen jälkeen tarvitaan kuitenkin autoja.
Sayeret Matkal tuli helikopterilla, mutta me autoilla.
Me olimme paikalla ensin. - Matkaan meni noin puolitoista tuntia.
Ajoimme paikalle Beersheban kautta.
Sama kenraali, jonka päätös v. 1984 johti epäonnistumiseen, -
oli nytkin vastuussa. - Yitzhak Mordechai.
Hän antoi Alikille luvan käynnistää operaatio.
Lähtökohta operaatiolle oli hyvä, -
koska bussi oli paikoillaan ja tilanne seisahduksissa.
Sitä ennen oli ammuttu ainoa bussiin jumiin jäänyt mies.
Entä kuljettaja? - Avattuaan ovet hän oli juossut pakoon.
Hän raportoi, että bussiin jääneet ovat kaikki naisia.
Ennen paikalle tuloamme ja neuvottelun aloittamista -
tilanne oli kiristynyt ja johtanut ampumiseen bussissa.
Vaativatko kaappaajat jotain?
He vaativat mm. vankien vapautta- mista ja poliittisia myönnytyksiä.
Teillähän on myös neuvottelutiimi. - Neuvotteluyksikkömme oli paikalla.
Keskinäinen koordinointimme oli tiivistä.
Neuvottelutiimi oli siirretty YAMAMiin -
Teksasin Waco- tapahtuman jälkeen v. 1993.
David Koresh-tapaus. - Opimme amerikkalaisilta.
Olin silloin komentaja ja päätin yhdistymisestä.
Tiimi jatkoi itsenäisenä yksikkönä.
Jo ennen yhdistymistä yhteistyö oli ollut hyvää. Niin oli v. 1988.
Kaksi kaappaajaa kolmesta oli koko ajan tarkka-ampujien tähtäimessä.
Oli päiväsaika, mikä oli etu tarkka-ampujien kannalta.
Kaksi kolmesta ei riitä, koska kolmas voi räjäyttää bussin.
Kääntöpuolena oli valoisuus ja paikan avoimuus.
Emme voineet mennä bussin viereen hyökätäksemme.
Odottelimme, että kolmas kaappaaja olisi saatu tähtäimeen.
Verhot bussissa vedettiin alas, mikä lisäsi haastetta.
Tiesimme kuitenkin hyvin, mitä tapahtui.
Onko teillä nyt teknologiaa, jolla näette sisälle -
suljettujen verhojen ja bussin korin läpi? - Kyllä, lähietäisyydeltä.
Tarkka-ampujilla on nykyään varustusta, jota silloin ei ollut.
Tarkka-ampujamme ovat huippua, ja ihmisen merkitys on lähes säilynyt.
Teknologia sen sijaan on paljon kehittyneempää.
Tärkein päätös bussikaappaukseen liittyen oli, -
että Alik otti yhteyttä kenraaliin. Se oli rohkeuden osoitus.
Keskeytän hetkeksi.
Alik Ron oli ollut Entebben operaa- tiossa Sayeret Matkalin upseerina.
Myöhemmin hän johti ilmavoimien kommandoyksikköä Shaldagia ja -
siirtyi sitten YAMAMiin.
Ei ollut tavallista, että YAMAMin johtoon tullaan ulkopuolelta.
Ajattelin silloin, että ehkä minun oli aika lähteä muualle.
Alik kuitenkin sai minut jäämään, mikä oli hyvä, -
koska hän oli parhaimpia YAMAMin johtajia koskaan.
Hän oli tehtävässä erinomainen.
Palaan bussikaappaukseen.
Meillä oli kenraalille ehdotus.
Vaikka hän komentajana oli vastuussa, -
voisiko hän siirtää yksityiskohdista päättämisen yksikköön?
Joskus päätäntävallasta luopuminen on vaikeaa, -
mutta parasta on kuitenkin delegoida.
Ehdotitte, että eteläisen komentopiirin komentaja Mordechai -
siirtää rynnäkön taktiikkapäätökset yksikön johtajalle ja -
joukkuetta johtavalle upseerille.
Komentajan tulee viestittää, jos tilanne ei puolla operaatiota -
johtuen neuvottelun vaiheesta tai muusta seikasta.
Jos hän päättää, että käytetään voimaa, hän delegoi yksityiskohdat.
Vastuu siirtyi Alikille, joka siirsi ajoituspäätöksen -
tarkka-ampujiien johtajalle.
Koska suojaa rynnäkölle ei ollut, tarkka-ampujien piti ampua ensin.
On syytä selittää, että silloisella puolustusministeri Rabinilla -
oli Entebben aikaan pääministerinä omaksuttu periaate.
Sen mukaan, jos voimankäytön sijaan voitiin esim. vaihtaa vankeja, -
ei pidä vaarantaa panttivankien henkeä.
Tässä tapauksessa voimankäytölle ei nähty vaihtoehtoa.
[Moshe] "Bogie" [Yaalon] kohdisti painetta.
Hän oli Sayeret Matkalin komentaja.
Ja myöhemmin puolustusvoimien komentaja ja puolustusministeri.
Hän vakuutti Mordechaille, -
että Sayeret Matkal on harjoitellut tämänkaltaisia iskuja. Hölynpölyä.
Kerroin kantani Bogielle. - Et nähnyt kilpailua positiivisena?
Tavallaan kyllä, mutta pienessä maassa pitää priorisoida.
Onko oikein, että ylläpidetään kahta todella kallista yksikköä?
YAMAM sai vastikään terrorismin vastaisen yksikön statuksen.
Nyt tämän statuksen yksiköitä on kaksi: YAMAM ja Shayetet 13.
Jälkimmäisen vastuulla ovat merellä tapahtuvat kaappaukset.
Kaikkinensa äitien bussi -kaappaus oli komentajalle todellinen haaste.
Tarkka-ampujien luoteihin kuoli heti kaksi kaappaajaa.
Kun ampumakäsky annettiin -
kolmannen pää oli alas painettuna, eikä häntä kohtaan ammuttu.
10 sekuntia myöhemmin tarkka- ampuja ampui hänet bussin vierestä.
Haavoittuneita ei tullut.
Missä itse olet, kun johdat tuollaista operaatiota?
Oletko ampuma-alueen sisällä vai joukkueen takana? -Takana.
En ollut äitien bussi -iskussa joukkueenjohtajana.
Olin yksikön hierarkiassa neljäs. - Operaatioupseeri.
Operaatioupseerin paikka on joukkueenjohtajien takana.
Kun olin YAMAMin johtaja, aiheesta käytiin koko ajan keskustelua.
Olin lähtökohtaisesti sitä mieltä, -
että iskun ollessa käynnissä paikka on joko 2. ja 3. ryhmässä.
Ei päämajassa.
Aivan muutaman operaation aikana olin -
päämajassa kaukana tapahtumapaikalta.
Miten voi johtaa montaa ryhmää, jos on yhteys niistä vain yhteen?
Tämä on peruskysymys. Johtaminen ei edellytä näköyhteyttä.
On säännöt. Kohdetta, kuten raken- nusta tai bussia, lähestyttäessä, -
käytössä on kaikki mahdolliset raportointi- ja viestintätavat.
Sijoittuminen on tärkeä kysymys, koska paikka tulee valita siten, -
että se tukee parhaiten operaation onnistumista.
Jos vaikka jokin pysäyttää ensimmäisen ryhmän, -
on olennaista olla paikalla tekemässä päätöksiä.
Sillä on myös merkitystä, mikä käsitys johtamisesta syntyy.
Et lähetä ketään kuolemaan, vaan olet samaa rintamaa.
En kritisoi etäältä johdettuja operaatioita, -
mutta tarvitaan kyvykkäät kakkos- ja kolmosupseerit.
Kenraali Tzur, näet toki samankaltaisuuden -
joukkojen välisen ja joukkojen sisäisen kilpailun välillä.
Kilpailuun sisältyy tekijöitä kuten rohkeus, ehkä miehisyys ja -
kenties kilpailu ylennyksistä.
Ilman muuta on kilpailua, mutta se on komentajien hallittavissa.
Etukäteen ei ole mitenkään selvä, että ilmavoimat on paras valinta.
Mainitsin miehisyyden, mutta palveleeko YAMAMissa naisia?
Kyllä, mutta eri tehtävissä kuin miehet. Naisilla on tärkeä rooli.
Muissa armeijan ja poliisin yksiköissä -
naisia on nykyään jopa taistelutehtävissä.
Naiset pystyvät ihan kaikkeen.
Kenraaliaikanani rajapoliisissa naisilla oli jo tärkeä rooli -
poliisipartioissa ja tarkastuspisteillä.
Näemme sen Jerusalemissa. - Kyllä ja Juudeassa ja Samariassa.
Kaikissa yksiköissä naisten panos lohduttamassa naisia on tärkeä.
Ymmärrämme kulttuuria, emmekä halua kontaktitilanteita -
miesten ja vastapuolen naisten välillä.
Valitettavasti terroristeissa on ollut useita naisia.
YAMAMin kaltainen yksikkö vaatii nopeutta ja vahvuutta, -
ja muutakin fyysistä kykyä, jota ei kaikilla miehilläkään ole.
Tämä erottaakin roolit. Yleisesti ottaen -
naiset eivät palvele huippu- vaativissa fyysisissä tehtävissä.
Äitien bussi -tapauksen jälkeen olisi ajatellut, -
että vastaavissa tilanteissa YAMAMilla olisi automaattisesti operaatiovastuu.
Tarkoitatko Nachshon Wachsmania v. 1994?
Olit silloin komentaja mutta tuolloin ulkomailla.
Judean ja Samarian alueen komentajana oli Shaul Mofaz, -
joka aiemmin oli Sayeret Matkalin varakomentaja.
Hänen tuli valita YAMAMin ja Sayeret Matkal välillä -
aivan kuten 10 vuotta aikaisemmin bussi 300 -tapauksessa.
Taas YAMAM sivuutettiin. Se johti eroaikomuksiin.
Syntynyt kriisi oli todella syvä. Olin Quanticossa FBI:n keskuksessa.
Siellä esillä oli aiemmin mainittu Wacon tapaus.
Vastaavanlainen tilanne oli ollut Israelissa huhtikuussa 1994 -
liittyen rabbi Uzi Meshulamiin.
Operaatio oli kestänyt 52 päivää. - Kyse oli piirityksestä.
Monet tekijät muistuttivat Wacoa, kuten noin 50 päivän kesto, -
karismaattinen johtohahmo: täällä rabbi, Wacossa-kultin johtaja.
Meshulamin tapauksessa kyse oli rikoksista. YAMAM hoiti operaation.
YAMAMilla on tärkeä rooli rikollisuuden hallinnassa.
Istunto FBI:n kanssa oli erittäin kiinnostava.
Tapamme koordinoida neuvottelua ja rynnäkköä olivat samanlaisia.
Puhutko FBI:n akatemiasta Quanticossa? -Kyllä.
Perjantaina komissaari Assaf Hafetz soitti ja kysyi, -
kuinka nopeasti pääsen takaisin?
Sanoin, että seuraavalla lennolla. - 12 tunnissa.
Olin matkalla New Yorkiin lentokentälle, kun rynnäkkö tehtiin.
En tiedä, mitä kaikkea kysyit Ehud Barakilta, -
kun haastattelit häntä tämän pöydän ääressä.
Jos kysyit, miksi YAMAM ei saanut tehtävää, mitä hän vastasi?
Hän selitti siirtäneensä päätöksenteon -
alueen divisioonan komentajalle Shaul Mofaziille.
Kerron vähän taustaa. Israelilainen sotilas Nachshon Wachsman -
oli kaapattu pari päivää aiemmin. Hänen olinpaikkaansa ei tiedetty.
Sinut hälytettiin, kun selvisi, että hän on länsirannalla.
Jos sinut olisi hälytetty päivääkin aiemmin, olisit ehkä ehtinyt. - Ehkä.
Kaikki huomio oli ollut Gazassa, jossa hänen epäiltiin olevan.
Kaappaajat lähettivät vaatimuksensa Gazasta.
Uskoimme tilanteen pitkittyvän kuten Gilad Shalitin tapauksessa.
Muistissa oli myös Saadonin tapaus.
Odotimme pitkäkestoista tehtävää.
Lähtiessäni Nachshon Wachsmania ei oltu vielä kaapattu.
Shayeret Matkal toteutti pelastusoperaation.
Mielestäni heidän taktiikkansa oli todella rohkea.
He onnistuivat pääsemään lähietäisyydelle todella nopeasti.
Suurin virhe -
jälkeenpäin ajatellen oli, että ei hyödynnetty ulkoikkunaa.
Ikkunaa olisi voitu käyttää. - Olisitko itse käyttänyt sitä?
Se on osa doktriiniamme ja oli myös varamieheni ehdotuksessa.
Ehdotusta kritisoitiin vakuutta- vuuden ja kokonaiskuvan puutteesta.
Pelastajien ja kaapatun välissä oli teräksinen sisäovi tai muu este.
Tästä syystä ainoa tapa olisi ollut tulla ulkoapäin.
Ensimmäinen-yhteys luotiin ikkunan kautta.
Ikkuna oli metallista eikä sellaista aukaista helposti.
Meillä olisi ollut teknologia metallin murtamiseen.
Tarina on pitkä, mutta ydin on, että kummassakin, -
niin Nachshon Wachsmanin kuin bussi 300:n -tapauksessa, -
oltiin vihreän rajalinjan ulkopuolella.
Puolustusvoimilla oli siis muodollinen vastuu ja päätösvalta.
Nyt kun työnjako on määritelty, uskon, -
että kenraalit puolustusvoimissa ovat joustavampia.
Ei ole tarkkaa rajaa. Vihreä rajalinja on tekninen kysymys.
Kuinka monta sekunnin murto-osaa on käytettävissä, -
kun murtaudutte johonkin tilaan tai asuntoon ennen kuin -
terroristi ymmärtää, mitä tapahtuu ja ehtii ampua panttivangin?
Joskus vain pari sekuntia.
Jos mahdollista, on paras käyttää tarkka-ampujia, kuten v. 1988.
Kaappaajat eivät edes tienneet heitä olevan paikalla.
Jos välissä on seinä tai muu este, -
käytetään tainnutuskranaatteja tai muita tekniikoita.
Aikaansaadaan shokki. - Niillä saadaan lisäsekunteja.
Nachshon Wachsmanin tapaus edusti haasteellisuudessaan huippua.
En siis sano, että suunnitelmamme olisi pelastanut hänet.
Tällaistahan oli esillä julkisuudessa. Se on jälkiviisastelua.
Ei niin voida sanoa.
Operaatiossa Sayeret Matkalin Nir Poraz sai surmansa.
Hänen lentäjäisänsä oli kuollut traagisesti taistelutilanteessa.
Vuoden 1994 jälkeen kaappaus- tapauksia ei ole oikeastaan ollut.
Ei julkisuuteen tulleita. Selitys on YAMAMin pätevyys.
YAMAMilla on vuosittain 50-80 panttivankitehtävää.
Näistä ei julkisuudessa tiedetä.
On häiriintyneitä, jotka linnoittautuvat, on perheriitoja, -
on evakuointitehtäviä. - Eli lainvalvontaa.
Rikollisuuden torjuntaa.
Tekniikat ja teknologiat eivät poikkea terrorismitapauksista.
Neuvottelemme ja ratkaisemme niin jopa 95 % tapauksista.
Ei tarvita mitään murtautumista.
Yksikölle on siis tarve nykyäänkin. - Ehdottomasti.
Poliisi pyytää yksikköä apuun.
Puhumme ehkä myöhemmin siitä, miten tällä hetkellä -
arabiyhteisön väkivalta on kasvanut Israelin sisällä.
YAMAMia on käytetty, koska se hallitsee naamioitumisen, -
on taitava pidätystilanteissa ja on kaikkinensa tehokas.
Ehtona on hyvä tiedustelutieto.
Päätit 4-vuotisen johtajakautesi YAMAMissa 25 vuotta sitten.
Maineesi yhtenä YAMAMin suurista sankareista ei ole haihtunut, -
eikä intosi ole laantunut.
Tässä jaksossa olemme puhuneet pääosin YAMAMista.
Jatkamme 3. jaksolla, jossa puhumme poliisin toiminnasta Israelissa, -
juutalaisten ja arabien suhteista sekä työnjaosta organisaatioiden, -
kuten sotilas-, tiedustelu- ja poliisiyksiköiden välillä.
Kiitos kenraali David "Tzuri" Tzur. Tapaamme seuraavassa jaksossa.
Suomennos: Pirkko Oittinen