JERUSALEMIN VARTIJAT
Tervetuloa katsomaan toista osaa keskustelusta -
entisen pääministerin ja puolustus- sektorin huippuviroissa olleen -
Ehud Barakin kanssa. Tervetuloa.
Ensimmäisessä osassa puhuimme nuoruudestasi ja pääsystäsi -
Israelin puolustusvoimien [IDF] huippuyksikköön, Sayeret Matkaliin.
Hyväksyntää edesauttoivat useat taitosi, -
joita sotilasuralle aikovilla ei useinkaan ole.
Niiden runsaan 10 vuoden aikana, jotka olit tuossa yksikössä -
ylenit sen johtajaksi.
Kerro, miten '60- ja '70-lukujen alun välisenä aikana -
tiedusteluala kehittyi toimenpiteittesi tuloksena.
Kun liityin yksikköön, -
se ei ollut mitään eliittiä vaan hylkiö ja tuntematon.
Se sijaitsi noin puolen tunnin matkan päässä Tel Avivista.
Yksikön perustaminen oli vähän yllättävääkin.
Haganallahan oli jo maanalaiset -
Palmach ja Mista'arvim erikoisyksiköt, -
jotka soluttautuivat arabeiksi pukeutuneina.
Toiminta oli kuitenkin enemmän partisaani- kuin ammattimaista.
Luimme tiedustelualan sankareista Mumi Shulista ja Panpilo Pipelistä.
Erityisesti meitä kiinnosti SAS Phantom -yksikön toiminta ja -
Virginia Cowlesin kirjoittama kirja David Stirlingistä -
Egyptin läntisessä autiomaassa.
Yritimme luoda näiden esimerkkien kaltaisen yksikön.
Emme toteuttaneet mitään operaatioita, -
emme herättäneet huomiota, eikä meitä otettu vakavasti.
Syynä oli, että v. 1956 jälkeen ja -
joissain piireissä jo v. 1954 ajateltiin, -
että rajoja ei pidä asettaa kyseenalaisiksi.
Sanottakoon taustatiedoksi, -
että viittaat tiettyyn tapahtumaan Syyriassa.
Siinä ryhmä tiedustelutehtävässä olleita sotilaita jäi kiinni.
Tapahtuman jälkeen salainen tiedonhankinta pääosin keskeytettiin.
IDF:n päättäjät pitivät rajanylityksiä liian riskialttiina.
Itse asiassa pääministeri Ben-Gurion vastusti niitä.
Hän järkyttyi, koska kiinni jäänyt ryhmä -
joutui vankilaan ja kidutettavaksi Damaskoksessa.
Sotilaista erään vanhemmat asuivat viereisessä kibbutsissa.
Vangiksi joutuneen äiti oli Knessetin jäsen.
Hän kuului tai oli kytköksissä Ben-Gurion -liikkeeseen.
Asia oli traumaattinen ja vakava, koska se sisälsi ainekset -
kansallisen tason skandaaliin, -
joka piti estää kaikin keinoin.
Elettiin ajanjaksoa, jolloin rajalle tuskin sai lainkaan mennä.
Se oli ehkä mahdollista kerran vuodessa syrjäisellä alueella, -
jossa ei ollut vihollista eikä mitään muutakaan.
Kun kenraalimajuri Meir Amitista tuli -
tiedustelun ja myöhemmin Mossadin päällikkö, käytäntö muuttui.
Hän ajoi rajaoperaatioiden toteuttamista.
Olet varmaan muissa keskusteluissa jo tuonut esiin Israelin ongelman.
Meidän täytyy kehittyä. Olemme hyvin pieni maa.
Perusajattelun mukaista on pieni vakinainen armeija, -
joka koostuu ilmavoimista, tiedus- telusta ja joistain lisäyksiköistä.
IDF:n todellinen vahvuus on reserviläisissä, -
joiden päivätyö armeijan ulkopuolella edistää maan taloutta.
Kun tiedustelu antaa ennakkovaroituksen, -
ilmavoimat on valmis reagoimaan muutamassa tunnissa.
Kaikki joukot pystytään mobilisoimaan 24-36 h sisällä.
Israelin puolustusajattelu -
perustuu ja on riippuvainen ennakkovaroituksista.
Ajattelu joutui testiin aikana, -
jolloin olin panssaroidussa jalkaväkiyksikössä.
Sotilastiedustelun päällikkönä oli tuolloin -
nykyisen presidentin ja hänen veljensä, -
Washingtonin suurlähettilään, isä.
Isä tapasi cocktail-kutsuilla CIA:n paikallisjohtajan, -
joka kertoi kahden Egyptin divisioonan siirtyneen Siinaille.
Tieto oli shokki. - Tämä tapahtui helmikuussa v. 1960.
Järkytys synnytti muutostietoisuutta.
Ymmärrettiin, että tarvitaan tiedustelutietoa.
Tiedustelun ansalankaa, joka antaa ennakkohälytyksen.
Tästä seurauksena saimme tehtäväksi löytää ratkaisu.
Aloitimme tekemällä kokeen Libanonissa -
näyttääksemme, että pystymme tunkeutumaan rajan yli, -
suorittamaan määrätyn tehtävän ja palaamaan takaisin.
Toimin operaation varakomentajana.
Kun Golanilla tehtiin Syyriaan operaatio lähellä paikkaa, -
jossa ryhmä oli 8 vuotta aiemmin jäänyt kiinni, johdin operaatiota.
Nuoret sotilaat olivat olleet alaisiani vasta 3 viikkoa.
Olitko silloin luutnantti? - Olin silloin vänrikki.
Upseerikurssini oli päättynyt pari kuukautta aiemmin.
Menin kurssille hyvin myöhäisessä vaiheessa armeijapalveluani.
Kurssi vastasi hyvin toiveitani, mutta emme tehneet operaatioita.
Syyrian operaation suunnitelmat tehtiinkin matkan varrella.
Ongelmilta emme välttyneetkään.
Päätimme ylittää Jordan-joen yläjuoksun yhden haaran kohdalla.
Yllätykseksemme virtaus oli voimakasta, vaikka kesä oli lopuillaan.
Meillä oli mukana vain ohutta köyttä -
laskuvarjon valjaissa.
Ohut vaikkakin vahva köysi ei paljon auttanut.
Etsimme sopivaa ylityspaikkaa, ja siihen kului aikaa.
Seuraavaksi olimme jumissa. Meidän piti ohittaa -
Baniasissa oleva merkittävä sotilaskohde kiertämällä.
Osoittautui, että kohteen ympäristössä oltiin väijyssä.
Ensin ajattelin, että siellä on villisikoja, -
mutta kyse olikin nukkuvasta väijyjästä 10 metrin päässä.
Sitten mukanamme ollut Motorolan radiopuhelin soi.
Puhelimessa ei ollut hiljennysmahdollisuutta.
Israelin komentokeskus soitti, että aikamme on käymässä vähiin.
Operaatiostahan piti olla takaisin ennen aamunkoittoa.
Yöaikaan piti ehtiä kohteeseen, toteuttaa tehtävä ja palata.
Etukäteen laskettiin kuinka kaukaa pystyi palaamaan aikataulussa.
Komentokeskuksen puhelu perustui tähän aika-arvioon.
Väijyjä oli parin metrin päässä.
Jos meille olisi soitettu uudestaan, -
väijyjä olisi herännyt, ja olisimme joutuneet avaamaan tulen.
Käskin varamiestäni sulkemaan radion ja -
pitämään sen suljettuna, -
koska tiesin mitä tehdä, kun pääsisimme väijytyksen ohi.
Arvioin, että olisi aivan turha yrittää selittää Avraham Yoffelle.
- Pohjoisen piirin komentajalle.
- Ainoalle kenraalilta näyttävälle upseerille- tai -
yksikön komentajalle tai tiedustelun päällikölle.
He pitäisivät suunnitelmaani liian riskialttiina.
Jo luvan saaminen operaatiolle oli ollut vaikeaa.
Operaatio ulottui lähes 6 km rajalinjan toiselle puolelle.
Ennen operaatiota IDF:n komentaja oli halunnut tavata minut.
Tapasimme 20 minuutin ajan autossa matkalla pohjoiseen.
Minun piti tehdä selkoa operaatiosta.
Oliko hän Rabin vai Tzvi (Tsera) Tzur? - Jälkimmäinen.
Tapaamisen jälkeen mietin, että mistähän oli kyse.
Istuimme vierekkäin autossa. Kuljettaja oli ohjaamossa.
Vastasin kysymykseen, kysymällä mikä häntä kiinnostaa operaatiossa.
Hän halusi varmistua, että minä tiesin mitä olin tekemässä.
Hän halusi tietää, tarvitsinko ohjeita. Häntä huolestutti.
Tämä oli ilmapiiri. Ilmassa oli jännitystä, -
ja ymmärsin, ettei ollut yksityiskohtaisen selonteon aika.
Operaation aikana meiltä kului paljon aikaa kohteen löytämiseen.
Etenimme hitaasti vältellessämme väijytyksiä, -
koska varustuksena meillä oli vain suuret kiikarit.
Siihen aikaan ei ollut mitään Flirin yönäkö laitteita.
Laskin kuitenkin, että ehdimme takaisin ajoissa, joten jatkoimme.
Suoritimme tehtävän, ja paluumatkalla raportoin, -
että olemme palanneet aikataulun mukaisesti.
On syytä mainita, että väijytykseen ei pidä vastata tulella, -
koska jos paljastutaan, niin vastapuoli osaa odottaa uutta operaatiota.
Samalla tehtävä jää suorittamatta.
Kaikkea kontaktia vastapuolen kanssa täytyy välttää.
Palatessamme operaatiosta -
vastaanotto oli mieleenpainuva. Meir Amit odotti meitä -
rajapyykkeinä toimivien suurten kivenjärkäleiden luona.
Kun livahdimme Syyrian puolelta takaisin, oli jo melkein valoisaa.
Vallitsi suuri innostus, koska oltiin tehty jotain uutta.
Konsepti toimi. - Osoitimme pystyvyytemme.
Muistan Meir Amitin ilmeen.
Se viesti tyytyväisyyttä erityisesti tulevaisuutta ajatellen.
Hän sanoi, että operaatioihin tarvitaan israelilaisia.
Aiemmin vastaavia kokeiluja oli tehty käyttäen -
druuseja, agentteja, rikollisia ja arabeja, ja aina oli epäonnistuttu.
Nyt hän sai vipuvartta lupien saamiseksi uusiin operaatioihin.
Taivaalla oli kuitenkin pilvi, koska paluumatkalla -
pohjoisen piirin komentaja kertoi aikovansa viedä minut -
sotilastuomioistuimeen kahdesta rikkomuksesta: -
olin sulkenut radion, -
ja olimme pysähtyneet päämajassa Nasaretissa -
polttoainetäydennystä ja viimeisiä ohjeita varten.
Siellä silmiini osui hieno metsästysjeeppi ja -
sen sisällä kaksi kanisteria.
Varmistin, ettei kukaan näe, ja kähvelsin kanisterit autosta.
Lukonavaaja työssä.
Teko tulkittiin nuorisorikollisuudeksi.
Paluumme jälkeisenä päivänä saimme kymmenen pulloa samppanjaa -
puolustusvoimien päälliköltä, joka oli kuulustellut minua 20 min -
ajaessamme päämajasta Netanyiaan.
Joitko silloin? - Enpä oikeastaan.
Pakkauksen mukana olleessa lähetteessä luki, -
että samppanjaa on kaksitoista pulloa operaation menestyksen kunniaksi.
Määrästä kuitenkin pidätetään kaksi pulloa -
opetukseksi vänrikki Brogille, joka oli silloin sukunimeni, -
jotta hän pitää viestintälinjat vastaisuudessa auki.
Operaatio siis onnistui hyvin, ja sain jopa ensimmäisen palkintoni.
Se mainittiin paketin mukana tulleessa viestissä.
Olin kuitenkin hyvin kriittinen. Minulla oli kysymyksiä.
Minusta täydellinen epäonnistuminen oli ollut lähellä.
Miksi ihmeessä operaatioaluetta oli ilmasta valvomassa vain -
yksi kevyt lentokone?
Miksi ei vaikka kymmenen konetta laajemman alueen kattamiseksi?
Operaatio olisi voitu suunnitella toisin.
Olisi pystytty vaikuttamaan reittiin.
Ylimenopaikkaa olisi pitänyt etsiä parin kilometrin päästä, tai -
jos olisimme tienneet virtauksen olevan voimakasta, -
mukanamme olisi ollut niin paksua köyttä, että ote olisi pysynyt.
IDF:n kuuluisa suunnittelu- osaaminen olikin improvisointia.
Meillä oli pitkä tie edessämme. En sanonut sattumalta, -
että olimme alussa aivan amatöörejä, mutta opimme käytännön kautta.
Väijytys olisi pitänyt kiertää kauempaa, koska oli todennäköistä, -
että se olisi n. 100 m kohteesta. Kysymyksiä riitti.
Ymmärsin hyvin, että operaatio oli merkittävä saavutus, mutta -
että meidän täytyy parantaa.
Mennään eteenpäin, koska voisimme puhua tästä aiheesta tuntikausia.
Myöhemmin yksikkösi ja omat taitosi hyödyntää -
eri tilanteissa esimerkiksi helikoptereita paranivat.
Minkä opin sait yksikön päällikön ja kenraalin tehtäviisi, -
vastauksena nuorille upseereille, -
jotka vakuuttavat tietävänsä pääesikuntaa paremmin?
Opin ensiksikin, -
että ammattimaisuuden edistämisen tulee olla systemaattista.
Valmistautumista ja ennakointia pitää kehittää.
Vaihtoehtoiset tapahtumien kulut tulee kuvata -
puumaisena rakenteena ja harjoitella sen eri vaihtoehtoja.
Lisäksi jälkiarvioinnin tulee olla avointa jopa tuskallisuuteen asti.
Omia virheitä tulee arvioida ennen muiden ja operaation arviointia.
Tällainen kulttuuri on tarpeen, jotta saadaan kaikki tieto käyttöön.
Parhaistakin operaatioista löytyy jälkikäteen puutteita.
Kaikki täytyy sitouttaa yhteiseen parantamiseen.
Teimme tätä vuosien ajan.
Neljännen tai viidennen Golanilla tehdyn operaation jälkeen -
Meir Amit kutsui yksikkömme upseerit koolle ja sanoi ylpeänä, -
että viiden onnistuneen tehtävän jälkeen saatte epäonnistuakin.
Yritin tulkita häntä. Tietenkään hän ei kehottanut epäonnistumaan, -
vaan olemaan uskaliaampia.
Pääesikunnassa ymmärrettiin, ettei ollut varaa epäonnistua.
Riski olisi se hinta, -
jolla parempi tiedustelu- ja varautumistieto maksettaisiin.
Satoja operaatioita toteutettiin vajaan 50 vuoden aikana.
Näistä epäonnistui täydellisesti ehkä yksi.
Parissa kolmessa operaatiossa oli läheltä piti tilanteita.
Niin oli myös myöhemmin tehdyssä operaatiossa -
Khan Yunisiin Gazassa.
Kyse on äärimmäistä osaamista edellyttävästä lajista.
Ymmärsin myös, että armeijan yksiköiden välillä on eroja.
Erikoisjoukoilla on aina etulyöntiasema.
Niin on maa-, laivasto- ja merijalkaväkijoukoissa, -
ja jopa ilmavoimien taistelulaivueissa.
Erikoisjoukot ymmärtävät varuillaan- olon ja virheiden seuraamukset.
Olit sotilastiedustelun ja sitten IDF:n päällikkönä.
Pitkän aikavälin kannalta opin erikoisjoukoista sen, -
että ne tulee luoda uudestaan kymmenen vuoden välein.
Vihollisemme on aktiivinen ja oppii -
niin pienistä virheistä kuin operaatioista yleisestikin.
He saavat selville, mitä teemme, ja yrittävät estää.
Kilpailu kyvykkyyksistä johtaa ajan myötä toiminnan hiipumiseen.
Ei pystytä enää saavuttamaan tavoitteita.
Nähdäänkö päävihollisena armeijat, Hitzbollah vai militanttiryhmät?
Päävihollisia olivat armeijat ja niiden vastavakoiluyksiköt.
Muistan miten useammin kuin kerran seuraajani Amiram Levin -
suunnitteli sellaista, mitä emme olleet aiemmin yrittäneet.
Epäilin, mutta hän onnistui. Sitten tuli Nehemiah Tamari.
Hän testasi sellaista uutta, johon meillä ei ollut lupaa.
Yritin kerran tai kaksi käynnistää totaalisen uudistuksen.
Pari kertaa näytin suunnitelmia IDF:n komentaja Bar-Leville.
Hän sanoi, että koko ajatus -
on yhtä heikko kuin kanan jalat.
Ne kantavat huonosti.
Hänen vakuuttamiseensa meni yhdeksän kuukautta.
Moshe "Bogie" Ya'alon esitti -
aikana jolloin olin tiedustelupäällikkö ja hän oli IDF:n varakomentaja -
aivan hullun idean.
Sen piti murtaa umpikuja, johon operaatiot olivat joutuneet.
En uskonut ajatukseen, -
mutta en voinut näyttää entiselle tiedustelupäällikölle -
epäilystäni, jääräpäisyyttäni, -
joten urheasti kehotin häntä toteuttamaan idea.
Hän palasi asiaan puolen vuoden päästä ja -
esitteli minulle operaation simulaation.
Se oli minulle jymy-yllätys, vaikka olin operaatioiden veteraani.
Täydellinen uudistuminen kymmenen vuoden välein on siis tarpeen.
Tämä ei täysin päde armeijassa, joka on monimutkainen organisaatio.
Viimeisessä, kolmannessa osassa käsittelemme myöhempiä tehtäviäsi.
Äskeiseen aiheeseen kuitenkin liittyy yhteydenottosi -
Meir Amitiin ja hänen seuraajaansa Mossadin päällikkönä ja -
ehdotuksesi siirtyä Mossadin palvelukseen.
Vastaus oli, että olet erinomainen tiedusteluyksiköiden päällikkönä, -
mutta et sovi Mossadiin. Mikä oli perustelu?
Lähdin armeijasta viiden vuoden jälkeen.
Ilman v. 1967 sotaa minusta olisi varmaan tullut luonnontieteilijä.
Miettiessäni mitä tehdä, -
minua kiinnosti hakeutuminen Mossadiin -
ajaksi jolloin olin vielä nuori, ehkä 7-8 vuodeksi.
Kysyin Meir Amitilta, koska tunsin hänet.
Hän katsoi minua ja sanoi, -
että minulla on vahvuuksia ja maine, -
ja että pystyn tekemään sellaista, jota ei ole aiemmin tehty.
Jos tulet Mossadiin, joudut aloittamaan alokasleiriltä.
Emme pysty rakentamaa tarinaa, jonka mukaan olisit lähtöisin -
englanninkielisestä ympäristöstä, vaan taustaksesi sopii -
jokin oudompi maa kuten Kolumbia tai El Salvador.
Hän oli tiukka. Lukkosepän taitoni eivät yksin riittäneet.
Hän vakuutti minut, -
vaikka seikkailunhaluisena olinkin valmis uhraamaan useankin vuoden.
Kuuden päivän sota katkaisi opintoni.
Opiskelit täällä Jerusalemissa. - Opiskeluni aikana ennen sotaa -
olin ollut mukana aiempia tehtäviä muistuttavissa operaatioissa.
Sodan loputtua ja erityisesti lippulaivamme -
Eilatin upottua Egyptin ohjusiskussa, minulle selvisi, -
että vihollisuudet eivät ole ohi.
Vaikka voitimme sodan, se yhä jatkui.
Päätin palata puolustusvoimiin ja menin -
toimistoon, joka käsittelee liittymisasioita.
Siellä tarkistetaan, ettei ole sairauksia, -
jotka estäisivät palveluksen.
Minulle ehdotettiin lentäjäkoulutusta, johon mittani nyt riittivät.
Sanoin arvioivani, että olisin vain keskinkertainen lentäjä, -
mutta aika hyvä johtamaan muita, joten jatkaisin sitä.
Ehud Barak, tarinasi on aivan huikea.
Päätämme tähän kolmiosaisen keskustelumme toisen osan.
Monet kiitokset.
Suomennos: Pirkko Oittinen