JERUSALEMIN VARTIJAT
Tervehdys Jerusalemista ja tervetuloa keskustelun toiseen osaan -
amiraali (evp), professori Shaul Chorevin kanssa. - Kiitos kutsusta.
Ensimmäisen keskustelumme päätteeksi puhuimme -
maihinnousualuksista merivoimissa yleisesti ja erityisesti Israelissa.
Viittasit maihinnousuoperaatioon vuonna 1982.
Silloin merivoimat kuljetti laskuvarjoyksikön -
Libanonin rannikolle, josta yksikkö jatkoi kohti Beirutia.
Israelilla ei ole merijalkaväkeä, mutta joskus -
voidaan joitain jalkaväkiyksiköitä kouluttaa tiettyihin operaatioihin.
Kuitenkaan tällaista ei ollut nähty ennen vuotta 1982 tai sen jälkeen.
Onko tällaisella toiminnalla tulevaisuutta -
Israelin puolustusvoimissa ja erityisesti merivoimissa?
Sodasta puhuttaessa täytyy tarkastella sodankäynnin luonnetta.
Yksi seikka, joka vaikutti maihin- nousuoperaation onnistumiseen -
Inchoniin Koreassa v. 1950, oli rannikon puuttuva varustus.
Tässä 1980- ja 1960-lukujen operaatiot poikkesivat 1950-luvusta.
Nykyään painopiste on maihin- nousujen torjuntaoperaatioissa.
Rantautuminen estetään rantakaistalle sijoitetuilla aseilla.
Näinhän Hitzbolla tuhosi Hanit-ohjusveneen.
Mitä maihinnousuoperaatioihin tulee, -
mielestäni amfibio- operaatioille on paikkansa.
Merivoimat tiedostivat amfibiovalmiuksien tarpeen, -
mutta maihinnousut suunniteltiin tehtäviksi aika kaukaa rannasta.
Varustuksessa on amfibioveneitä, helikoptereita ja LST-veneitä, -
joista kalusto puretaan merellä kaukana rannasta.
Rantaan tultaessa ei olla yhtä haavoittuvaisia kuin -
jos purkaudutaan ulos rannassa kuten maihinnousuveneistä.
Kyse ei ole kuitenkaan vain maihinnoususta, -
vaan myös muista merisodan- käynnin alueista.
Merisodankäynnin luonne on parhaillaan muuttumassa täysin.
Tällä hetkellä puuttuu taistelu- muoto, joka määrittelisi voittajan.
Yhdysvaltojen merivoimat vahvistaa valmiuksia Etelä-Kiinanmerellä.
Näkyvin merkki heidän läsnäolostaan on suurikokoinen USA:n lippu.
Lipun avulla he valvovat merenkulun vapautta.
Ei siis haeta ratkaisua suoran yhteenoton kautta.
On syytä myös määritellä, mitä pyritään saavuttamaan.
Esimerkiksi Israelin merivoimien -
ei pitäisi suojella kaasunporauksen infrastruktuuria vaan poliisin.
Tehtävä ei kuulu armeijalle vaan merivartiostolle.
Kysyit maihinnousuoperaatioiden tulevaisuudesta.
Lyhyt vastaukseni on, että tulee tietää missionsa.
Kun puhuu pohjoisen armeijapiirin kenraaleiden tai -
heidän alaistensa prikaatikenraalien kanssa, -
he puhuvat merivoimien kollegoistaan osana läntistä armeijapiiriä.
Jos uusi sota syttyy Libanonin tai Syyrian kanssa, -
merivoimien Haifaan ja Ahdodiin sijoitetut merivoimien yksiköt -
toteuttavat yhteistä tehtävää maa- ja ilmavoimien kanssa.
Olet oikeassa. Kun veneissä on aseistus, -
jonka tarkkuus riittää maalla oleviin kohteisiin osumiseen, -
merivoimat saa uuden tehtävän.
Ymmärtääkseni nykyinen merivoimien komentaja on tiedostanut, -
tarpeen mereltä käsin toteutettaviin operaatioihin.
Edellytyksenä on valmiudessa oleva monipuolinen aseistus, -
jota voi operoida turvallisen kaukaa mereltä.
Israelin laivastolla on tarpeen olla tällainen kyvykkyys.
Palataan omaan 1970-luvulta 1990-luvulle jatkuneeseen uraasi.
On suhteellisen harvinaista, että uralla edennyt upseeri siirtyy -
pinta- ja ohjusveneistä sukellus- veneisiin. Miten tämä tapahtui?
Sukellusvenelaivastolla oli joitain ongelmia.
Laivaston päällikkö oli myös päällikkönä sukellusveneessä.
Sukellusvene ajoi karille, ja etsittiin uutta päällikköä.
Kauteni laivueen päällikkönä oli loppumassa -
Punaisella merellä Sharm el-Seikhin tukikohdassa.
Minkä laivueen? - Ohjusvenelaivueen.
Partioimme Punaisella merellä ja Bab-el-Mandebin salmessa.
Olin saanut tiedon, että minun pitäisi palata esikuntaan.
Lähetin kirjeen merivoimien päällikölle, amiraali Barkaille ja -
kerroin, että tehtäväni laivueen päällikkönä oli vielä kesken.
Suorittaisin esikuntapalveluksen sen loppuunsaatettuani.
Amiraali Barkai soitti ja halusi puhua eräästä toisesta asiasta: -
sukellusvenelaivaston ongelmasta.
Sain 2 min aikaa päättää vaihtaisinko sukellusveneisiin ja -
aloittaisin urahierarkiassa alhaiselta tasolta.
Hän toi esiin, että kun tulee johonkin yhteisöön ulkoapäin, -
voi käydä niin, että yhteisö hylkii. - Hylkii implanttia.
Päätin siirtyä. - Kaksi minuuttiahan on pitkä aika.
Teitkö päätöksen ensimmäisen vai toisen minuutin aikana?
Päätin puhelun aikana. Urani suunta muuttui täysin.
Amiraali vakuutti, ettei siirto vaikuttaisi ylenemiseeni.
Kun jätin päällikkötehtävät sukellusvenelaivastossa, -
olin sotilasarvoltani kapteeni.
Aloitit siis sukellusvenekoulutuksessa, -
kuin vasta palvelukseen astunut 18-vuotias.
Kuinka vanha olit silloin? - Olin 32-vuotias.
Minuun suhtauduttiin kuin nuoreen laivastolaiseen.
Oppisisällöksi minulle määrättiin sukellusveneiden järjestelmät.
Huonosta suorituksesta ei kaihdettu antaa palautetta vaan -
vaadittiin uusintasuoritusta.
Näin siitäkin huolimatta, että tuleva urasi oli siellä tiedossa.
Mielestäni käytäntö oli hyvä kun verrataan -
esimerkiksi laskuvarjojoukoista aselajeihin siirtymiseen, jolloin -
arvioidaan opintojen näennäisiä vastaavuuksia eikä todellisuutta.
Mielestäni sukellusvenekoulutus on aloitettava perusteista.
Jatkoin sitten ulkomailla sukellusveneupseerikurssilla.
Missä? - Maassa, johon meillä oli silloin hyvät suhteet.
Minkälaista persoonallisuutta sukellusvene vaatii?
Ensiksikin pitää omata tiettyjä psykologisia ominaisuuksia, -
että pystyy elämään muiden kanssa ilman mitään yksityisyyttä.
Kaikki ovat yhdessä koko ajan.
Komentajalla ei ole rauhaa hytissään, -
koska kokit ja keittiö ovat seinän takana, ja -
kaikki seuraavat komentajan tekemisiä.
Ainoa mitä voi tehdä, on osoittaa pystyvyytensä -
kaikille komentoketjuun kuuluville.
Sukellusveneympäristö kuulostaa haastavalta- etenkin Israelissa.
Olet oikeassa, mutta se on myös etu, -
koska pärjäämistä arvioidaan näyttöjen perusteella.
Miehistö puolestaan on hyvin riippuvainen komentajasta, -
koska heillä ei ole tietoa ulkopuolisista tapahtumista.
Komentaja seuraa tilannetta periskoopista ja tekee päätökset.
Hän vastaa mm. turvallisuudesta pinnan alla toimittaessa.
Tietääkö miehistö edes mistä tehtävästä on kyse?
Tavallisesti yleisellä tasolla kyllä, mutta ei välttämättä täysin.
Esimerkiksi tiedustelutehtävistä ei kerrota ja hyvä niin.
Onko kommandojen kuljetus kohteeseensa yksi tehtävistä?
Se on yksi sukellusveneiden osaamisalueista.
Israelilaiset eivät kuitenkaan olleet tässä ensimmäisiä.
Italian merivoimien sukellusveneet ja sissit toteuttivat yhdessä -
menestyksellisen operaation Aleksandriassa.
Myös Scirèn oli tarkoitus kuljettaa kommandoja Haifan tukikohdasta.
Tosiasiallisesti italialaiset olivat suojana israelilaisille sisseille.
Osa korkeatasoista laitteistoa siirtyikin Israelin merivoimille.
Amiraali Chorev, esitän yksinkertaisen -
kysymyksen, josta asiantuntijat Israelissa ovat erimielisiä.
Kuinka monta sukellusvenettä Israel tarvitsee?
Kun vastaan kysymykseen, on ensinnäkin otettava huomioon, -
että en vastaa Israelin puolustusvoimien edustajana.
Ensin tulee määritellä mitä pyritään saavuttamaan.
Jos tavoite on, että yksi sukellus- vene on aina merellä -
jossain erityistehtävässä, veneitä tarvitaan vähintään viisi.
Sisältyykö viiteen sekä pelote että sodankäynti?
Yleensä näistä tarpeista puhutaan erikseen.
Kaikilla merivoimilla on pelote- käyttöön omat sukellusveneensä.
Israelissa on vain yksi sukellusvenelaivasto.
Esimerkiksi Ranskalla on laivastot Cherbourgissa ja Toulonissa.
USA:lla on hyökkäyksiin ja ballistisiin ohjusiskuihin eri laivastot.
Koska sukellusveneillä on useita käyttötarkoituksia, -
poliittisten päättäjien tulee määritellä mihin pyritään.
Jos kanta on, että sukellusveneitä tarvitaan enemmän kuin yksi, -
seuraava järkevä määrä on kuusi.
Sopimus- ja organisaatio- näkökulmasta tarkasteltuna -
kuusi on viittä parempi, koska muodostuu kaksi kolmen yksikköä.
Seuraava lukumäärä olisi 3+3+3.
Tuleeko luku sotarintamien lukumäärästä vai siitä, -
että sukellusveneitä pitää huoltaa, jolloin ne ovat telakalla.
Jos tarpeeksi arvioidaan kaksi tai viisi sukellusvenettä eli 3+2, -
silloin puhutaan seuraavan sukupolven sukellusveneistä.
Edellä tarkoitin sukellusveneitä, jotka on suunniteltu -
'80-luvun alussa, jolloin myös teknologiamäärittely on tehty.
En ihan vastannut kysymykseesi, mutta mielestäni -
Israel tarvitsee tehtävien hoitamiseen kuusi sukellusvenettä.
Puolet niistä... - Ei voida sanoa tarkalleen, -
mutta tällöin on mahdollista kouluttaa miehistöä sekä -
hoitaa rutiinitehtävät.
Sukellusveneet ovat kovassa käytössä.
Mediakin on pannut tämän merkille.
Aika ajoin sukellusveneitä tarvitaan pelotetehtäviin.
En ole yksin kannassani sukellusveneiden tarpeesta.
Amiraali Ayalonin oli samaa mieltä jo 1960-luvun alussa.
Sukellusveneiden pioneeri.
Kun häneltä kysyttiin lukumäärää, vastaus oli kuusi sukellusvenettä.
Iran on tällä hetkellä Israelin suurin uhka.
Iran ei sijaitse Välimeren alueella, -
mutta voiko sen uhkaa hillitä Välimereltä vai pitääkö olla -
lähempänä Hormuzin salmea, Persianlahtea tai Intian valtamerta?
Jos ajatellaan strategian määrittelyn vaiheita, -
ensiksi arvioidaan voidaanko Väli-mereltä käsin aikaansaada pelote.
Siinä otetaan huomioon aseistuksen kyky suhteessa etäisyyksiin.
Etäisyys Hormuzin salmesta Teheraniin -
on sama kuin itäiseltä Välimereltä. Tämä varmaan vastasi kysymykseesi.
Mitä Suezin kanavan avaaminen merkitsi Israelille?
Olet todennäköisesti kulkenut sen läpi. - Kyllä.
Onko avaaminen ollut eduksi vai haitaksi?
Mielestäni eduksi, vaikka on syytä muistaa -
vuosien 1956 ja 1967 huonot kokemukset.
Egyptillä on päätäntävalta käytöstä, vaikka -
yleisen käytännön mukaan kaikilla on läpikulkuoikeus.
Egypti tekee kuitenkin päätöksen.
On tärkeää mainita, että Israelin kauppa itään päin kasvaa nopeasti.
Tuonnista ja viennistä 25 % kulkee -
Punaisen meren kautta Kaukoitään, lähinnä kaakkois-Aasiaan.
Tarvitsemme Suezin kanavaa, koska pääsatamamme ovat Välimerellä.
Suezin kanavasta puhuttaessa tulee muistaa, -
että globaali kaupankäynti on synnyttänyt uuden termin, -
aseistaminen- kriittisten pisteiden käyttäminen aseena.
Tällä hetkellä kipupisteitä ovat -
Bab-el-Mandebin ja Hormuzin salmet.
Israelille Suezin kanava ei siis ole ainoa ongelma, -
vaan niitä on myös Bab-el-Mandebissa.
Tämä tuli selväksi v. 1973 sodassa Egyptin saarrettua merivoimamme.
Maksoimme siitä korkean hinnan.
On selvää, että olet sekä sukellus- että ohjusveneiden kannattaja.
Olit Israelin merivoimien varakomentaja.
Operatiivisten tehtävien lisäksi olit siis rakentamassa merivoimia.
Jos budjetissa olisi 1 mrd. sekeliä ylimääräistä, -
käyttäisitkö kaiken sukellus- veneisiin vai miten jakaisit rahan?
Käyttäisin useaan kohteeseen.
Esimerkiksi Israel hankki Saksasta korvetteja -
Gazan infrastruktuurin poliisivartiointiin.
Hankinnan kustannus ei mielestäni ollut järkevä, -
koska kyse oli rannikon tuntumassa olevasta infrastruktuurista.
Vaihtoehtoisia ratkaisuja oli olemassa.
Pidit hankintaa liian kalliina? - Näin oli.
Rahasta puhuttaessa kannatan pinta- veneitä kommando-operaatioihin ja -
sukellusveneitä amfibio-operaatioihin.
Kokonaisuus kuitenkin määrittää, mihin lisäraha kannattaa käyttää.
En näe perusteita hankkia Sa'ar 6-luokan korvetteja.
Pienempi vene ajaa saman asian.
Olin päällikkönä Sa'ar 4-luokan ohjusveneessä 1976, -
kun matkustimme USA:han - 200-vuotisjuhlallisuuksiin.
Infrastruktuurin suojeleminen ei edellytä niin kalliita veneitä.
Ns. sukellusveneskandaali synnytti korruptioepäilyksiä.
Vahingoittivatko epäilykset merivoimia?
Mielestäni vahingoittivat, -
joskaan komentoketjun alapäässä asialla ei ole merkitystä.
Ensiksi olen todella iloinen siitä, -
ettei yksikään epäilyksenalainen kanna merivoimien tunnusta.
Toiseksi kaipaan Israelin merivoimilta selvää viestiä, -
ettei sillä ole tietoa, että asia kuuluu oikeusistuimelle ja -
ettemme hyväksy mitään korruptiota.
Ilmavoimista muistetaan tapaus Rami Dotan. - Logistiikkapäällikkö.
Tulkitsen, että merivoimissa on johtajuusvajetta.
Jos olisin upseeri, haluaisin merivoimien komentajan sanovan, -
että korruption estämiseksi tehdään työtä, -
vedetään johtopäätökset ja otetaan opiksi.
Jotkut epäillyistä olivat aikalaisiasi armeijassa, jotkut alaisiasi.
Olisitko voinut kuvitella heistä sellaista, mitä on ilmennyt?
Jätän mieluummin vastaamatta, koska jotkut tosiaan olivat alaisiani.
Heillä kuten minulla on vahvuutensa ja heikkoutensa.
Oikeuden tehtävä on päättää.
Toivon, että he kaikki vapautuvat syytteistä.
Merivoimissa kyllä liikkuu kaikenlaisia huhuja, osin bluffia.
Kaipaan ulostuloa, jossa tehtäisiin selväksi, -
että asiaa tutkitaan ja otetaan opiksi, ettei sama toistu.
Vuoden 1999 lopussa yleisesikunnan päällikkö Shaul Mofaz -
teki päätöksen uudesta merivoimien komentajasta.
Vaihdoit silloin tavallaan uudelle uralle.
Koitko siirtymisen merivoimista ja erityisesti sukellusveneistä -
ydinenergian alueelle luonnollisena jatkumona?
Ennen siirtymistäni toimin yleisesikunnassa.
Minut oli nimitetty ABC-osaston päälliköksi.
ABC viittaa erityisaseisiin.
Tutustuin siellä erityisaseiden merkitykseen.
Jätettyäni merivoimat olin päättänyt olla palaamatta -
- puolustussektorin tehtäviin.
Vaihdoin high tech -alalle ja aloin pätevöityä johtotehtäviin.
Se, mitä olin oppinut sukellusvene- laivastossa, toimi sielläkin.
Minulle tarjottiinkin työpaikkaa. - Kesti vain 2 min.
Ei ihan kahdessa minuutissa mutta nopeasti.
Sinusta tuli ensin kakkosmies atomienergiakomissiossa.
Palasit sitten puolustus- ministeriöön vastaavaan tehtävään.
Sitten sait ylennyksen atomi- energiakomission johtajaksi.
Toimit tehtävässä 8 vuoden ajan.
Mitä voit kertoa siitä? - En paljoakaan.
Eikö atomienergiakomissiossa ole mitä läpinäkyvyyttä?
Jonkinasteinen läpinäkyvyys toiminnasta on mahdollista.
Siihen pyrittiin, ja se on tarpeen erityisesti tahojen osalta, -
joita toiminta saattaa koskea. - Turvallisuusmielessä.
Tällaisia ovat Dimonan lähistöllä sijaitsevat kunnat.
Asian hoitaminen ei tuottanut mitään ongelmia.
Kun astuin tehtävään, hahmotin sen -
osin politiikkaa linjaavaksi, osin atomienergiaa edistäväksi.
Työ oli mielenkiintoista etenkin mitä tulee -
kansainvälisten foorumeiden Israelille asettamiin ehtoihin ja -
niihin vastaamiseen.
Jos israelilaisilla olisi enemmän tietoa toiminnasta, -
olisivatko he tyytyväisempiä ja nukkuisivatko he paremmin?
Israelilaisilla on syytä olla ylpeitä ja kokea olevansa turvassa.
Meidän on myös syytä olla vaatimattomia ja varovaisia.
Muuten olemme samanlaisia niiden kanssa, jotka tuomitsemme -
heidän jatkuvista uhkauksistaan.
Amiraali, professori Chorev, -
sinulla on kokemusta merivoimista, asevoimista ja atomienergiasta.
Onko Iran todellinen uhka Israelin olemassaololle?
Ei vielä. Ensinnäkin mielestäni -
turvallisuustilanne Lähi-idässä ja Israelissa on nyt hyvä.
Mikään maa ei tällä hetkellä uhkaa Israelia -
kuten vuosina1956 ja 1967.
Israelin merkittävyys tunnustetaan Lähi-idässä yleisesti.
Tästä syystä meidän tulee olla harkitsevia.
Iran ei ole uhka Israelille vain ydinaseen näkökulmasta, -
vaan Iran on Israelin ideologinen vihollinen.
Iran on shiia-liittouman johtomaa, joka pyrkii ideologiansa levittämiseen -
Libanonissa ja Punaisen meren maissa.
Kuitenkaan nyt kesällä v. 2021 Iran ei muodosta olemassaolon uhkaa?
Juuri niin.
Amiraali, professori Shaul Chorev, kiitos valaisevasta keskustelusta.
Kiitos Jerusalemista.
Suomennos: Pirkko Oittinen