JERUSALEMIN VARTIJAT
Tervehdys Jerusalemista. Tämä on 2. osa keskustelustani -
prikaatinkenraali (evp) Uzi Eilamin kanssa.
Ohjelmasarja koostuu keskusteluista Israelin -
sotilas- ja turvallisuus- tahojen kanssa.
Olen Amir Oren.
Keskustelumme 1. osassa käsittelimme -
1950-1960-lukuja Israelin puolustusvoimissa.
Olit mukana, USA:n ulkoministerin sanoja lainatakseni, -
kun Israelin puolustusvoimat läpikävi muodonmuutoksen, -
ja siitä tuli moderni taistelutahtoinen ja innovatiivinen organisaatio.
Muutosta johtivat komentaja Moshe Dayan ja kenr.luutn. Arik Sharon.
Opiskelit kuitenkin ensin konetekniikkaa.
Olit reservissä ja palasit sitten armeijan palvelukseen.
Siviili t&k-tehtävän lisäksi olit valmiudessa -
johtamaan laskuvarjopataljoonaa Jerusalemin taistelun aikaan.
Kerro vielä lyhyesti -
kuinka kolme prikaatia sai vallan Jerusalemin vanhassa kaupungissa.
Oma reserviläispataljoonasi kuului näistä 55. laskuvarjoprikaatiin.
Mitä tapahtui, kun tulitte vanhaan kaupunkiin?
Sinulla ei ollut trumpettia, mutta keksit keinon näyttää taitosi.
On syytä ensin mainita päärabbi.
Hän oli kanssamme päivää ennen vanhan kaupungin valtausta ja -
kertoi silloin minulle äitinsä olevan haudattuna Scopusvuorelle.
Scopus kuuluu samaan vuorijonoon kuin Öljymäki.
Hän ei maininnutkaan vanhaa kaupunkia.
Lupasin, että kun pääsemme vuorelle -
johdattaisin hänet hänen äitinsä haudalle.
Puolestaan yksi mies pataljoonastani pyysi saada olla -
ensimmäinen vanhassa kaupungissa, kompanian päällikkö Yoram Zamosh.
Välitin toiveen prikaatinkomentaja Motta Gurille.
Minusta tuntui, ettei Motta ymmärtänyt mistä puhuin.
Ensinnäkin oli täysi yllätys, -
että Jordania liittyi Egyptiä vastaan käytyyn sotaan.
Lisäksi yllätti se, että tulitaistelu ei rajoittunut -
jaetun Jerusalemin osien väliseksi -
vaan että tunkeuduitte vanhaan kaupunkiin.
Tapahtumien kulku oli seuraava: keskiviikkona (7.6.1967) klo 10 -
Motta Gur ilmoitti, että meillä on lupa mennä vanhaan kaupunkiin, -
ja ohjeisti pataljoonia menemään Leijonaportille.
Pataljoonani oli silloin Jerusalemia ympäröivillä vuorilla.
Kehotin Yoram Zamoshia lähtemään ja -
varakomentajaani viemään osan pataljoonasta -
Lantaportille.
Menin muiden kanssa Leijonaportille ja sisälle vanhaan kaupunkiin.
Ehdimme paikalle toisina heti Motan jälkeen.
Olimme riittävän ajoissa ehtiäksemme nähdä mitä oli tapahtumassa.
Israelin lippu liehui jo -
itkumuurin yläpuolella.
Pyysin Gurilta lupaa lähteä etsimään itkumuuria.
Olimme siellä ensimmäisinä.
Sitten sain radioviestin, jonka mukaan -
rabbi Goren tulee Leijonaportista pataljoonani B-kompanian kanssa.
Pyysin sotilaitani ohjaamaan hänet luoksemme.
Hän oli innoissaan, suorastaan sanaton.
Hän otti pienen psalmit sisältävän kirjasen ja -
sanoi antavansa sen everstiluutnantti Uzi Eilamille, -
vanhan kaupungin vapauttajalle.
Sanoin rabbille, että olen majuri, johon hän vastasi, että -
teistä tulee everstiluutnantti ja kenraali.
Sitten hän kaivoi sofaarin ja yritti puhaltaa, mutta ei pystynyt.
Tunteet ottivat hänessä vallan.
Sanoin olevani trumpetisti ja pyysin sofaaria.
Nostin sofaarin huulilleni ja puhalsin kolmea säveltä.
Selvästi Israel ei ollut suunnitellut miehitystä tai vapautusta, -
näkökulmasta riippuvaisena.
Itä-Jerusalemin ja koko Länsi- rannan hallinta siirtyi Israelille.
Tapahtumat olivat kuuden päivän sodan huipentuma.
Sodan jälkeen palasit t&k-työhösi.
Lisäksi johdit Jordanin laaksoon sijoitettua prikaatia.
Myöhemmin prikaatinkenraalina sait vastuullesi -
ensin sotilaallisen ja sitten myöhemmin -
koko puolustussektorin t&k-toiminnan.
Kirjoitit aiheesta myös paljon.
Mikä on Israelin teknologian salaisuus?
Mikä selittää tekniikan nopeaa kehitystä ja -
sen merkityksen ymmärtämistä verrattuna samankokoisiin maihin?
Yksi keskeisistä tekijöistä, -
taistelutahdolle jopa rinnakkainen alusta asti, -
oli, että meillä ei ollut mahdollisuutta saada apua suurilta mailta.
Ranska auttoi ensisijassa aikana jolloin -
Nasserin johtama Egypti tuki Algeriaa.
Ranskan tuki kuitenkin loppui.
Voittomme kuuden päivän sodassa raivostutti Presidentti de Gaullea.
Emmehän olleet kuunnelleet hänen neuvoaan.
Ranskalaisten ja brittien strategiat toimivat meitä vastaan.
USA päätti jättäytyä sodan ulkopuolelle.
Vastapuolella venäläistä teknologiaa oli -
Egyptillä, Syyrialla ja Irakilla.
Innovaatiojohtajuus on siis täysin välttämätöntä. - Täysin.
Koska vastustajamme ovat todella vaarallisia, -
meidän täytyy käyttää kaikkea osaamistamme.
Asiaan liittyy muutakin. Esimerkiksi sinä -
toimit upseerina taistelujoukoissa ja osallistuit operaatioihin, -
joihin muissa puolustusvoimissa -
ehkä osallistuisi neljästä jopa kymmeneen upseeria.
Loit uran myös insinöörinä ja yhdistit -
toiminnassasi kehittäjän ja hyödyntäjän osaamisen.
Yhdistelmä on todella harvinainen.
Pitää paikkansa. Mielestäni -
teknologian tuominen taistelutilan- teisiin tuottaa etua molemmille.
Vuosia myöhemmin perustettiin -
teknisesti erityislahjakkaille Talpiot-koulutusohjelma.
Esitin silloin ajatuksen, -
että valitaan muutama Talpiot-ohjelman opiskelija -
ensin sotilas- ja sitten johtajakoulutukseen.
Selvennetään vähän. Yleensä ase- palvelus aloitetaan 18-vuotiaina.
Reserviupseerikoulutukseen on mahdollista päästä, -
jos suorittaa tutkinnon alalla, jolle armeijalla on käyttöä.
Tällöin varusmiespalvelua seuraa muutama vuosi ammattiupseerina.
Sinä kuitenkin viittaat siihen, että muutama huippulahjakas nuori -
opiskelee lääke- tai insinööritieteiden sijaan -
akateemisten tahojen kanssa räätälöidyn kurssikokonaisuuden.
Heistä tulee kehittäjiä ja innovaattoreita, -
joiden tekninen osaaminen vastaa armeijan tarpeita.
Ensimmäinen kirjani "Israelin sotilasmahdin salaisuus", -
annetaan ohjelman päätteeksi jokaiselle sen suorittaneelle.
On todella mielenkiintoista nähdä, -
miten taistelukäytännöt ja teknologia sulautuvat toisiinsa.
Kirjoitan omistuskirjoituksen jokaisen kurssilaisen kirjaan.
Heidän yhdistelmäsaamisensa on ylivertaista.
Koulutus on ollut käynnissä yhden sukupolven ajan, ja -
jotkut suorittaneista ovat jo edenneet senioriasemiin t&k-tehtävissä.
Jitzhak Rabin, joka oli esikunta- päällikkö v. 1967 sodan aikaan, -
oli pääministerinä v. 1976.
Sinulle tarjottiin Atomienergia- komission pääjohtajan tehtävää -
suoraan pääministerin alaisuudessa.
Tehtävää ei ollut ennen tarjottu kenraalille vaan aina tiedemiehelle.
Millä tämä selittyy?
En ollut uskoa, kun ollessani pääministeri toimistossa -
hän sanoi, että Uzi, mielestämme sinun tulisi ottaa tämä tehtävä.
Katsoin ympärilleni ja ajattelin... - Paikalla on joku toinen Uzi.
Sitten sanoin hänelle, että pääministeri -
fysiikan ja matematiikan osaamiseni vaatii päivittämistä.
Minun täytyy pitää sapattivuosi ja valmistautua tehtävään.
Hän suostui tähän.
Vaihto univormusta siviiliasuun ei siis tapahtunut hetkessä.
Minut nimitettiin energia-alan neuvonantajaksi.
Nimikkeeni oli neuvonantaja.
Lisäksi sain nimityksen professoriksi Tel Avivin yliopistoon, -
jossa opetin energiaan liittyviä teknologioita.
Tämä auttoi minua pääsemään sisälle alaan ja -
tehtäväkenttään Atomienergia- komission johdossa.
Ala oli kiehtova, ja kehitys oli nopeata.
Kuinka paljon komission pääjohtajalla on valtaa sen lisäksi, -
että hän toimii päättäjätahojen neuvonantajana?
Vastaako pääjohtaja laitosten ja tutkimusyksiköiden toiminnasta?
Mitä pääjohtaja itse asiassa tekee?
Komission vastuulla ovat Nachal Soreqin ja Dimonan laitokset, -
mutta on jotain muitakin vähemmän tunnettuja yksiköitä.
Pääjohtaja ei todellakaan vain -
matkusta kerran vuodessa Wieniin ja pidä puheen IAEA:n kokouksessa.
Hän johtaa kaikkea toimintaa.
Koin, että kaikki Rabinin jälkeiset pääministerit, -
Begin, Shamir ja Simon Peres, -
kuuntelivat minua.
Poikkeuksen tekee yksi alue.
Pääministeri Begin ei kuunnellut mielipidettäni -
koskien Irakin ydintutkimusta.
Silloinhan sinä sekä Mossadin ja sotilastiedustelun johto -
vastustitte Beginin ajatusta hyökätä ydinreaktoriin Irakissa.
Ette pitäneet iskua välttämättömänä ettekä ajankohtaa oikeana.
Pidimme iskua ennenaikaisena.
Mitä Israelin olisi mielestäsi pitänyt tehdä?
Ennen kaikkea ajattelin, -
että Mossadilta olisi tarvittu lisää perusteita tuhoamiselle ja -
tuhoamisen sijaan olisi pitänyt estää eteneminen.
Tarkoitatko sabotaasia Euroopassa vai Irakissa? - Molemmissa.
Minut kutsuttiin -
hallituksen kokouksiin silloin, kun asia oli esillä.
Minulla oli täysi varmuus, että minun tulisi kertoa mielipiteeni.
Muutaman istunnon jälkeen... - Begin lopetti kuuntelemisen.
Hän pyysi sotilasasioiden avustajaansa välittämään pyynnön, -
etten enää tulisi hallituksen kokouksiin.
En luovuttanut ja tapasin -
kahden kesken...
Asian käsittelyyn osallistuvia ministereitä.
Tapasin Beginin kerran viikossa.
Hän sanoi kerran, että Uzi, ministereillä ei ole uskallusta hyökätä.
Vaalit olivat tulossa ja niissä vastassa oli Työväenpuolue.
Viimeinen, joka päätyi tukemaan Beginiä -
oli Yigael Yadin. - Varapääministeri.
Vierailin hänen kodissaan Caesareassa.
Hän sanoi nöyrästi, että hän ei pystynyt -
vastustamaan Beginiä. - Painetta.
Nyt on kulunut 40 vuotta Irakin Osirak-reaktorin tuhoamisesta.
Kumpi osapuoli oli oikeassa?
Tuloksen kannalta hyökkäys oli menestystarina.
Mutta miksi myöntää isku avoimesti?
Miksei jättää tilaa epätietoisuudelle iskun tekijästä niin, -
että olisi voitu tulkita sen olleen Iran?
Miksi myönnettiin?
Voidaan erottaa kaksi tasoa: -
tehtävä ja sen välttämättömyys ja toiseksi siitä viestiminen.
Onnistumisella rehvasteltiin, ja tällä oli yhteys Saddam Husseinin -
Scud-ohjusiskuihin Israeliin 10 vuotta myöhemmin.
On tehtävä ero iskun ja julkisen uhmakkuuden välillä.
Mossadin päällikkö "Hofi" Haka, minä ja -
tiedustelun päällikkö sanoimme pääministerille, -
että lausunnoissa pitäisi olla ympäri- pyöreä, mutta hän oli eri mieltä.
Toisaalta oli pelkoa sotilaallisen tilanteen kiristymisestä ja -
toisaalta tulevien vaalien tuloksesta.
Mitä sitten tulee myöhempään iskuun reaktoriin Syyriassa, -
päätöksen teki pääministeri Olmert.
Emme kapinoineet päätöstä vastaan, ja isku onnistui hyvin.
Voidaan todeta, että ilmavoimien suoritus oli erinomainen, -
mutta poliittisesti päätös oli kyseenalainen.
Mitä olet oppinut keskinäisistä suhteista -
asiantuntija-, sotilas-, tiede- ja tiedusteluyhteisön ja -
poliitikkojen välillä?
Onko toimintatapa Israelissa oikea, -
kun päätös voi olla ensin mainittujen tahojen suositusten vastainen?
Suosittelen kaikkia tutustumaan huolella -
pääministeri Beginin tapaan toimia.
Hänellä olisi ollut syytä erottaa Haka ja minut, -
mutta ei erottanut.
Tämä on todellisen johtajan tunnusmerkki.
Tarkoitatko, että johtaja kuuntelee, mutta vaikka päättää toisin, -
ei erota erimielistä ja palkkaa saman mielistä.
Täsmälleen niin.
Mainitsit osallistuneesi vuosittain -
Kansainvälisen atomienergia- komission yleiskokouksiin Wienissä.
Usein siellä ja YK:ssa on esillä ehdotuksia -
ydinaseista vapaasta vyöhykkeestä Lähi-idässä.
Israel sanoo tukevansa ehdotuksia, kunhan on ensin saavutettu rauha.
Onko se realistinen kanta?
IAEA:n johtajana oli vuosia ruotsalainen Dr. Eklund.
Pommitettuamme Syyriassa ollutta reaktoria -
kävin välittömästi hänen luonaan.
Hän oli myös käynyt luonani Isra- elissa pari kuukautta aikaisemmin.
Ei kuitenkaan Dimonassa. - Ei
Tavatessamme iskun jälkeen hän katsoi minuun ja sanoi, -
miksi teit tämän minulle.
Yritin selittää, että minä en ollut päättämässä asiasta yksin.
Israelissa tuttu retorinen kysymys on, pitääkö kalastaja kalasta.
Ilmeisesti IAEA:n pääjohtaja pitää ydinreaktoreista, -
koska ei halua niitä vastaan iskettävän.
Jotenkin niinhän asia on.
Tarvitsimme kuitenkin USA:n tuen-,
jottei meitä erottu IAEA:sta.
Jotkut Israelin valtion päämiehet -
tunsivat ja ymmärsivät ydinkysymysten kompleksisuuden.
Shimon Peres oli David Ben-Gurionin oikea käsi aikana -
'50-'60-luvuilla, jolloin ydin- osaamisen kehittäminen käynnistyi.
Kenraali Rabin oli '60-luvulla esikuntapäällikkönä.
Hänen mielipidettään kuunneltiin, -
pääosin koska hän kannatti perinteisiä aseita -
ydintekniikan panostusten sijaan.
Tullessaan valtaan Shamir ja Begin eivät ymmärtäneet -
ydinkysymysten monimutkaisuutta.
Oliko mielestäsi johtajien tiedollisella lähtötasolla merkitystä?
Ei, ei mielestäni.
Kun tuli tietoon, että Beginistä tulee pääministeri, -
keräsimme kaiken viisauden paksuksi pumaskaksi.
Hän ei aukaissutkaan sitä.
Hänelle riitti Rabinin yksityisesti antama pitkä selonteko.
Opastus kesti reilusti yli puoli tuntia.
Olitko läsnä? - En, mutta selitin Rabinille, -
mitä pumaska sisältää, jotta Begin voisi ymmärtää -
mistä tieto löytyisi.
Meillä oli tapaaminen Beginin kanssa kerran viikossa.
Käsittääkseni hänen tukensa ja -
suhtautumisensa minuun syntyi niiden tuloksena.
Annan esimerkin.
Keskustelu Hatikvasta, Kansallislaulusta, kävi kuumana.
Yuval Neeman oli hallituksessa.
Begin soitti minulle, kertoi aiko- vansa perustaa uuden puolueen ja -
kysyi, miten voimme palkita Neemanin. - Tiedeministerin?
Begin haki minulta tukea poliittiselle päätökselle.
On merkillepantavaa, että -
tämä tapahtui Irakiin tehdyn ydinreaktori-iskun jälkeen.
Kenraali Eilam, eläkkeellä oleva Atomienergiakomission pääjohtaja, -
näetkö vielä unta yöllä atomeista?
Ilman muuta. Tietenkin.
Uzi Eilam, olet myös maineikas kirjailija, -
ammattilainen, insinööri ja sotilas.
Toimit monia vuosia Israelin puolustusvoimissa ja -ministerössä.
Kiitos, että tulit Jerusalemin vartijat -ohjelmaan.
Kiitos, että kuuntelitte minua.
Suomennos: Pirkko Oittinen