JERUSALEMIN VARTIJAT
Hei Jerusalemista! Tervetuloa seuraamaan "Jerusalemin vartijoita".
Sarjassa vierailee asiantuntijoita ja viranomaisia -
Israelin turvallisuus-, puolustus- ja tiedustelualoilta.
Tänään vieraanamme on eläkkeellä oleva kenraalimajuri Danny Jatom.
Hän on toiminut Israelin keskisen maanpuolustusalueen komentajana -
ja sotilasneuvonantajana pää- ja puolustusministeri Rabinille ja muille.
Kenties tärkeimpänä tai myös tärkeänä -
olet toiminut johtajana -
ulkomaantiedustelun ja erikois- tehtävien instituutissa Mossadissa.
Danny Jatom, tervetuloa! - Shalom, Amir.
Olet toiminut myös muissa tehtävissä pääministerinkansliassa -
ja politiikassa.
Menemme siihen keskustelumme toisessa osassa.
Olen innokas...
Kertomaan maailmalle. - Tulemaan tähän hetkeen.
Aloitetaan siitä, kun sinut kutsuttiin asepalvelukseen.
Olit nuori siviili.
Olit liittymässä luultavasti laskuvarjojoukkoihin, -
mutta sitten sait tietää, -
että on olemassa toinen, kenties kiinnostavampi yksikkö. Mitä tapahtui?
Suoritettuani keskiasteen koulun, lukion, -
olin innokas niin kuin kaikki muutkin -
menemään asepalvelukseen ja palvelemaan maatamme.
Ajat olivat silloin täysin erilaiset nykypäivään verrattuna.
Se oli 1960-luvun alkua. - Puhun vuodesta 1963.
Pääsin silloin koulusta -
ja liityin Israelin puolustusvoimiin.
Kun saavuin ensimmäiseen vaiheeseen, -
joka oli kaikille nuorille yhteinen peruskoulutuskausi -
ja jonka jälkeen alokkaat menevät eri yksiköihin, -
unelmani oli mennä vapaaehtoisena laskuvarjojoukkoihin.
Minä menin koppiin, -
jossa päivysti laskuvarjojoukkojen edustaja.
Kerroin tietoni, nimeni ja niin edelleen -
ja pyysin päästä vapaaehtoiseksi ja tulla laskuvarjojääkäriksi.
En tiennyt toisesta yksiköstä, -
joka vastaa laskuvarjojoukkoja.
En ollut ikinä kuullut Sajeret Matkalista.
Se on pääasiallinen tiedusteluyksikkö.
Kirjaimellisesti käännettynä -
se on Israelin puolustusvoimien pääesikunnan tiedusteluyksikkö.
Kaikki tuntevat sen nykyään -
arvostetuimpana kommandoyksikkönä, -
joka toimii pääosin vihollislinjojen takana.
Keskitytäänpä tähän yksikköön hetki.
Siitähän liikkui laajalti huhuja, -
mutta se tuotiin virallisesti julkisuuteen vasta 1990-luvulla.
Siihen asti sitä ei ikinä edes...
En tiennyt tämän yksikön olemassaolosta mitään.
Mutta se kuuluu sotilastiedustelun osastoon, -
joka puolestaan toimii pääesikunnan alaisuudessa.
Sana "matkal" tarkoittaa puolustusvoimien pääesikuntaa.
Se alkoi puhtaasti tiedusteluyksikkönä.
Sitten sen tehtäväkenttää laajennettiin, -
ja siitä tuli kommandojoukko.
Kun kävelin pois kopista, -
jossa laskuvarjoprikaatin edustaja istui, -
tapasin miehen, jonka nimi oli Shaul Levi.
Hän on jo kuollut.
Hän oli kotoisin samalta paikkakunnalta kuin minä, -
Netanyan kaupungin pohjoislaidalta.
Hän sanoi minulle: "Tule mukaani. Tahdon esitellä sinut -
sellaisille, jotka ovat..."
Vieläkin arvostetumpia. - Ei.
"Vien sinut laskuvarjoprikaatin edustajan luo."
Sanoin: "Minä olen juuri tulossa hänen kopistaan, -
ja minä jo ilmoittauduin sinne."
Hän sanoi: "Ei, ei. Tahtoisin viedä sinut -
sellaisen yksikön edustajan luo, -
joka on laskuvarjoprikaatin kommandoyksikkö."
En ollut kuullut siitä koskaan.
Nuoret tiesivät siitä ainoastaan sitä kautta, -
että ystävä toi mukanaan ystävän.
Ulkoisesti ei ollut eroa. Sama punainen baretti, -
samat laskuvarjohyppymerkit, samat ruskeat kengät tai saappaat.
Aivan, mutta ilman...
Arvomerkkejä. - Ilman arvomerkkejä.
Toki laskuvarjoprikaatin tunnukset, mutta kukaan ei välittänyt siitä -
eikä se herättänyt minussa ajatuksia, että siellä olisi jotain muutakin, -
sillä erot olivat erittäin pieniä.
Niin ajattelin mielessäni: -
"Kommando on parempi kuin tavallinen laskuvarjojääkäri.
Menen hänen mukanaan."
Ja siellä oli joukko nuoria, -
jotka astuivat palvelukseen samoina päivinä kuin minäkin.
Puhun elokuusta 1963.
Ja en tiennyt yksiköstä yhtikäs mitään, kuten jo kerroin.
Menin huoneeseen, jossa minua haastatteli everstiluutnantti.
Sitten ymmärsin, että hän oli everstiluutnantti Avraham Arnan.
Hänkin kuoli jo monta vuotta sitten.
Hän oli yksikön perustaja.
Hän itse haastatteli joka ikisen uuden taistelijan -
ja joko hyväksyi tai hylkäsi heidät.
Hänen vieressään istui kaksi nuorta upseeria.
He olivat vänrikkejä.
Toinen oli irakilaisesta perheestä, -
toinen jemeniläisestä perheestä.
He olivat niiden ryhmien ryhmänjohtajia, -
jotka muodostettaisiin meistä.
Meistä tulisi heidän sotilaitaan.
Mainitsit, että he tulivat irakilaisesta ja jemeniläisestä perheestä, -
koska alun perin yksikön oli määrä -
mennä täydestä syntyperältään itämaalaisina, -
jotta heidät voidaan soluttaa arabimaihin.
Aivan. Avraham Arnanilla, yksikön perustajalla oli alun perin se ajatus, -
että käytetään arabeja, jotka olivat yhteistoiminnassa Israelista käsin, -
ja lähetetään heidät tehtäviin vihollislinjojen taakse.
Mutta eräänä päivänä hän heräsi ja sanoi: -
"Miksei kokeilla Israelin nuoria -
arabitaustaisten sotilaiden sijaan?
Opetetaan heille arabiaa. Luultavasti he ovat jopa parempia -
kuin ne, joita hän silloin käytti taistelijoina."
He ovat lojaalimpia ja kenties taitavampia, -
mutta he voivat paljastua helpommin paikallisille.
Pitää paikkansa, mutta muistan hänen sanoneen kerran, -
hän opettaa mieluummin -
vaaleita sinisilmäisiä nuoria puhumaan arabiaa -
kuin opettaa -
alkuperältään sefarditaustasta tulleita -
taistelemaan.
Kaikesta huolimatta silloin alettiin hyväksyä -
nuoria sotilaita, jotka eivät välttämättä -
olleet alkuperältään sefardeja vaan aškenaaseja.
Pääosin kibbutseilta. - Niin. Kibbutseilta ja moshaveilta.
Moshavkin on maatalousyhteisö. - Juuri niin.
He tiesivät tästä yksiköstä, jos heidän yhteisöstään joku palveli siellä.
Ja kuten jo kerroin, -
tapana oli se, että ystävä toi mukanaan ystävän.
He toivat ystäviä luokastaan ja muista luokista kibbutsilta.
Niinpä jotkut niistä, jotka tulivat kibbutsilta, -
tai valtaosa niistä, jotka tulivat kibbutseilta, -
tiesivät yksiköstä jotain. Ei paljon, mutta jotain.
Myös ne, jotka tulivat toisesta -
maanviljelyksestä elävästä yhteisöstä, moshavista, -
joka muistutti kolhooseja entisessä Neuvostoliitossa, -
hekin rekrytoivat ystäviään.
He osasivat käyttää koneita. He olivat ajaneet traktoreilla ja muuta.
Ja he olivat taistelijoita.
Sellainen ajatus heistä oli.
Samoin valtaosa lentäjäkurssin kokelaista -
tulivat näistä paikoista.
Sama pätee laskuvarjoprikaatiin, -
joka on puolustusvoimien ainoa prikaati, -
jonne pitää hakea vapaaehtoisesti. Muihin prikaateihin ei tarvinnut.
Niin ei ole enää, 60 vuotta myöhemmin, -
että kokelaat ja muut vapaaehtoiset tulevat näistä paikoista.
Se pätee myös -
ilmavoimien akatemian kurssiin.
Se pätee niihin, jotka koulutetaan merivoimien upseereiksi.
Siellä oli sama juttu.
Mutta kun puhutaan prikaatista -
verrattuna prikaateihin pysyvissä joukoissa, -
se on ainoa prikaati maavoimissa, -
joko jalkaväessä tai panssarivaunuprikaatissa, -
jota komensin myöhemmin, -
johon piti hakea vapaaehtoisesti.
Kukaan ei voinut pakottaa palvelemaan...
Ei. Tarkoitin... - Palvelemaan laskuvarjoprikaatissa.
Tarkoitin, että kibbutseilta, joissa asui 2―3 prosenttia väestöstä, -
tuli paljon sotilaita.
Heidän osuutensa taisteluissa kaatuneista ja loukkaantuneista -
oli valtava. Asia ei ole enää niin Israelin yhteiskunnassa. - Ei olekaan.
Siirrytään eteenpäin siihen, mitä teit nuorena...
Minua ei hyväksytty yksikköön.
Kysyin syytä, miksi minua ei hyväksytty.
Avraham Arnan sanoi minulle: -
"En voi kertoa sinulle yksityiskohtia, -
miksi päätin olla hyväksymättä sinua.
Mutta katso kahta upseeria vierelläni.
Katso itseäsi. Olet vaalea."
Nyt kukaan ei voi tietenkään sanoa, että olen ollut joskus vaalea.
"Sinä olet vaalea ja sinisilmäinen. Katso heitä. Ymmärrät itse."
Ajattelin: "Selvä. Päätös on tämä. Minä mukaudun siihen."
Myöhemmin, noin tunnin kuluttua, tuli ilmoitus...
Tiedotuksena. - Ei. Keskusradiossa sanottiin -
tai joku huusi megafoniin, -
että minun piti palata huoneeseen, ja niin minut hyväksyttiin.
Sinusta tuli hetkessä jemeniläinen. - Niin tuli.
Se oli luultavasti alkusysäys sille, että käytäntö alkoi muuttua.
Sen jälkeen me yksikössä -
aloimme hyväksyä nuoria -
myös aškenaasitaustasta.
Kun liityit Sajeret Matkaliin, siellä oli jo Ehud Barak, Ehud Brug.
Hän ei ollut yhtään vähemmän aškenaasi kuin sinä.
Hän oli toki tummempi. - Niin oli.
Hänellä oli pienet viikset.
Hän halusi näyttää -
vanhemmalta, koska hän näytti...
Hän oli lapsenkasvoinen. - Niin oli.
Niin, hän oli siellä, mutta suurin osa oli alkuperältään sefardeja.
Mitä teit ennen kuuden päivän sotaa?
Päävihollisenne oli Egypti. Teidän piti suorittaa tiedustelutehtäviä -
Siinailla ja muualla, -
jotta saadaan ennakkovaroitus Egyptin aikeista ja suorituskyvystä.
En tietenkään voi kertoa kovin tarkasti.
En voi mennä yksityiskohtiin.
Voin vain kertoa, että sotilaana -
ja myöhemmin ryhmänjohtajana 21 vuoden iässä -
johdin monia operaatioita vihollislinjojen takana.
Egyptin lisäksi olin Jordaniassa, Syyriassa, -
Libanonissa ja muualla.
Ja lisäksi osallistuimme kommandoyksikkönä -
esimerkiksi panttivankien vapauttamiseen -
Sabena-yhtiön koneen kaappauksessa.
Se oli myöhemmin.
Mutta ymmärtääksemme yksikön arvon Israelin armeijalle -
oliko kuuden päivän sodassa vuonna 1967 paljon etua siitä, -
mitä te olitte tehneet vuosina sotaa ennen?
Oli. Siitä oli paljon etua, -
koska kuten sanoit, -
pääasiallinen tehtävämme oli kerätä tiedustelutietoa -
ja muuta tietoa.
Onnistuimme siinä.
Siitä oli ratkaiseva apu.
Keräämämme tiedustelutieto auttoi Israelin puolustusvoimia -
voittamaan kuuden päivän sodan kuudessa päivässä.
Hallinto on sittemmin tunnustanut Sajeret Matkalin olemassaolon.
Siitä on voitu puhua vapaasti nyt noin 25 vuotta.
Se tunnetaan Israelin puolustus- voimien ensisijaisena eliittiyksikkönä -
kenties merivoimien kommandojen ohella.
Se on vastaava yksikkö merivoimissa.
On arvosteltu, että Sajeret Matkal on niin arvostettu, -
että kun syttyy sota, -
sitä ei melkein haluta lähettää taisteluihin, -
koska jokainen jäsen on niin arvokas.
Niinpä tavallinen jalkaväki, panssarijoukot, tykistö ja pioneerit -
osallistuvat enemmän sotiin, ei sotien välisiin kampanjoihin, -
kuin tämä yksikkö. Onko kritiikki paikallaan?
Mielestäni ei enää.
On totta, että kun pääesikunnan -
tai puolustusvoimien komentajan -
täytyy päättää, mikä yksikkö lähetetään suorittamaan operaation, -
ei epäilystäkään, että kun puhutaan operaatioista, -
joissa vapautetaan terroristien kiinni ottamia henkilöitä -
ja terroristien ottamia panttivankeja, -
ei epäilystäkään, että eturivissä lähetetään Sajaret Matkal.
Muita yksiköitä voi osallistua tukitoimintoihin -
ja Sarejet Matkalia avustaviin toimintoihin.
Mutta Sajeret Matkal tai Jamam, joka on poliisin yksikkö -
ja perustettu pääasiassa panttivankien vapauttamista varten, -
ja samoin merivoimien kommandoyksikkö, -
vain nämä kolme yksikköä kykenevät, -
ja niitä pidetään parhaina yksikköinä -
panttivankitilanteiden hoitamisessa.
Niiden lisäksi me ainakin silloin, -
ja vien teidät nyt ajassa taaksepäin -
suunnilleen noin 55 vuotta.
Värväytymisestäni asti -
aina kun oli sotilasoperaatio, -
ei tiedusteluoperaatio vaan taisteluoperaatio, -
meidät valittiin yksikkönä siihen.
Meidät valittiin esimerkiksi -
vapauttamaan panttivangiksi otetut Sabena-lentokoneen matkustajat.
Neljä Musta syyskuu -ryhmään kuulunutta terroristia kaappasi sen -
matkalla Brysselistä Tel Aviviin.
Vapautimme heidät tunnetussa operaatiossa päiväsaikaan.
Mainitsen sen, koska kommandot -
eivät mielellään toimi päiväsaikaan.
Toimimme mieluummin yöllä. Se on myös erikoisalaamme.
Sen lisäksi osallistuin kuuden päivän sotaan -
joukkueen tai ryhmän johtajana.
Olin ensimmäinen, jonka piti hypätä lentokoneesta -
operaatiossa, jossa tehtävämme oli vallata -
Sharm el-Sheikhin satama.
Minä jo seisoin valmiina -
ja odotin, että valo vaihtuu punaisesta siniseksi...
Vihreäksi.
Olin ensimmäinen joukoistamme.
Yhtäkkiä joku veti minut kauemmas oviaukosta -
ja sanoi: "Merivoimat on jo vallannut Sharm el-Sheikhin.
Teidän taisteluoperaationne on peruttu."
Siksi laskuvarjosiipiesi tausta ei ole punainen. - Aivan.
Myöhemmin meidät vietiin helikoptereilla Golanin kukkuloille.
Osallistuimme sotaan myös Golanilla.
En kuulunut tähän yksikköön enää jom kippur -sodan aikana.
Olin panssaripataljoonan varakomentaja.
Mutta tämä yksikkö toimi, ja kärsimme myös miestappioita.
Kysyn vielä siirtymisestäsi Sajeret Matkalista panssarijoukkoihin.
Kuuden päivän sodan ja jom kippur -sodan välissä -
monet johtavat ja mahdollisesti korkea-arvoisimmat upseerit -
yksiköissä, kuten Sajeret Matkalissa tai laskuvarjojoukoissa, -
päättivät, että panssarijoukot on tulevaisuus -
ja että se on kuin siirtyisi putiikista supermarkettiin.
Miksi sinä teit tämän siirron?
Minä...
Kun minä ensinnäkin -
menin asepalvelukseen, -
suunnitelmani oli palvella niin kuin kaikki muutkin -
vain 2,5 vuotta.
Se oli silloin pakollinen palvelujakson pituus.
Ajattelin, että käyn sen loppuun -
ja menen yliopistoon.
Minulla oli joitain unelmia.
Mutta olin onnekas ja pääsin tähän yksikköön -
suorittamaan operaatioita -
nuorena, 21-vuotiaana upseerina, -
joka johtaa ryhmää, 10―15 sotilasta, -
syvälle vihollislinjojen taakse toteuttamaan -
tehtävää ja palaamaan sitten.
Sen vuoksi tein päätöksen.
Ensimmäiset yhdeksän palvelusvuotta olivat olleet erittäin mielenkiintoisia.
Palvelin Sajaret Matkalissa yhdeksän vuotta.
Niinpä päätin, että haluan maistaa, -
millaista oli palvella -
tavallisissa asevoimissa.
Olin kahden vaiheilla, -
menenkö Golanin prikaatiin vai laskuvarjoprikaatiin.
Jalkaväkeä molemmat.
Golanin prikaatissa esimerkiksi silloinen prikaatinkomentaja -
tarjosi minulle tiedustelun Golanin prikaatin yksikön komentajan paikkaa.
Loppujen lopuksi päätin -
liittyä panssarijoukkojen riveihin.
Ensimmäinen syy oli se, -
minua ennen panssarijoukkoihin olivat siirtyneet -
esimerkiksi Dovik Tamari, Ehud Barak ja monet muut.
Toiseksi silloin ajateltiin, -
että panssarijoukot niin kuin tänään maajoukkojen keskuudessa -
on ratkaiseva aselaji -
ja panssariyksiköillä voitetaan sodat -
tietysti yhdessä kaikkien muiden kanssa -
mutta panssari on keihäänkärkenä.
Ja panssarikenraalit komentavat silloin armeijaa.
Aivan, heistä tulee puolustusvoimien komentajia ja varakomentajia, -
tunnettuja nimiä, -
kuten Dado, David Eleazar, -
ja Talik, Israel Tal, ja monet muut.
He olivat myös -
johtavia komentajia kuuden päivän sodassa.
Joka oli sota, johon aina viitataan.
Meidän pitää nyt pysäyttää vaunusi levähdyspaikalle.
Jatkamme tätä kiintoisaa keskustelua-
eläkkeellä olevan kenraalin Danny Jatomin kanssa. Kiitos tästä.
Ajattelet, että meidän täytyy täyttää tankit ja ammusvarastot. - Juuri niin.
Suomennos: Marianne Tenetz