JERUSALEMIN VARTIJAT
Hei Jerusalemista! Tervetuloa seuraamaan keskusteluohjelmaa, -
jossa vierailee Israelin turvallisuus-, puolustus- ja tiedusteluasiantuntijoita.
Vieraanamme on tänään aivan kuten viimeksikin -
eläkkeellä oleva poliisin ylijohtaja ja kenraalimajuri Sachar Ajalon.
Hän on palvellut poliisin terrorismin- torjunnan yksikössä Jamamissa, -
Israelin poliisissa -
ja muissa lainvalvonnan ja kotimaan turvallisuuden organisaatioissa.
Tervetuloa jälleen! - Kiitos.
Viimeksi keskustelimme urastasi -
aina siihen saakka, kun lähdit Jamamista -
ja liityit yleisiin poliisivoimiin.
Muunmaalaisille katsojille on ehkä paikallaan selventää, -
että Israelissa poliisi on kansallinen organisaatio.
Se ei ole niin kuin esimerkiksi NYPD. Se muistuttaa enemmän FBI:tä.
Koska emme ole liittovaltio, se vastaa kaikista poliisipalveluista.
Kun päätit lähteä tekemään uraa poliisissa -
1980-luvun alussa, -
millaisia uratavoitteita asetit itsellesi?
Israelin poliisiin otettiin mallia Britanniasta, -
ja sanon jopa, että Turkista.
Monet tavat, univormut ja ajattelutavat tulevat brittiperinteestä.
Israelin poliisi on kansallinen poliisi.
Maa on jaettu poliisipiireihin -
tuomiopiirien ja entisten brittipoliisipiirien mukaisesti.
Poliisipiirien johtajilla tai poliisipäälliköillä -
oli siis käytännössä enemmän valtaa -
kuin kansallisella poliisihallituksella.
Britit antoivat poliisialueiden ja poliisipiirien päälliköille -
paljon valtaa.
He antoivat heille paljon valtaa päättää ajattelutavoista -
tai paljon valtaa päättää alueen tai piirin asioista.
Ja heillä oli valtaa, -
ja piirin tai jopa poliisiaseman johtajan asema oli tärkeä.
Niinpä minun...
Halusin tulla poliisiaseman päälliköksi.
Ja nyt yllätän sinut.
Unelmani oli tulla päälliköksi Israelin eteläisimmälle poliisiasemalle.
Se on Eilatin poliisiasema.
Se sijaitsee Punaisenmeren rannalla -
Israelin eteläisimmässä kärjessä.
Sinusta tuli se.
Meni noin kymmenen vuotta, ja pääsin sinne.
Tuntui vähän kuin olisin ollut sheriffi. Se on rajakaupunki.
Se on kaikkein kaukaisin kaupunki Israelissa -
Israelin keskiosasta, Jerusalemista ja Tel Avivista, katsottuna.
Se on aavikkoaluetta.
Satoja kilometrejä lähimmästä kaupungista.
Kaupunkia kutsutaan joskus villiksi länneksi.
Se oli todella kokemus.
Se oli päämääräsi.
Ja kuten mainitsit, brittimandaatti ja tietysti brittipoliisi -
valvoivat päivittäistä elämää Israelissa vuodesta 1918 vuoteen 1948.
Perinteet säilyivät, kun perustettiin Israelin poliisi.
Nyt puhumme ajasta 30―40 vuotta sen jälkeen.
Vanhat poliisivirkailijat noudattivat edelleen brittien tapoja.
Niin noudattivat. Briteillä on hyvin pitkät poliisiperinteet.
Heillä oli ratsupoliisi ja hevoset.
Meilläkin on hevoset edelleen samassa perinteessä.
Ei samat hevoset. - Toivottavasti ei.
Hevonen elää yleensä 17―18 vuotta.
Israelissa toimii ratsupoliisi edelleen. Rikostekniset laboratoriot.
Täytyy mainita, että olet omistanut ja ehkä omistat edelleen hevosia.
Ratsastat mielelläsi. - Näin on.
Ja poliisilla oli hyviä tutkintaosastoja.
He olivat hyvin tehokkaita. Kaikki oli hyvin järjestelmällistä.
Poliisissa oli hyvin paljon järjestelmällisyyttä -
ja kurinalaisuutta korostavia elementtejä.
Itse liityin poliisivoimiin, niin kutsuttuun siniseen poliisiin.
On myös vihreä poliisi, rajapoliisi.
Se tulee univormuista. - Niin tulee. Univormujen väristä.
Siellä oli hyvin tiukkaa ja järjestelmällistä.
Kaikki oli kirjoitettu ylös.
Se oli sotilaallisempi kuin armeija.
Israelin poliisilla on kolme perustehtävää.
Turvallisuus, josta jo puhuimme Jamamin ja muiden yhteydessä.
Lisäksi lain ja järjestyksen valvonta, joukkojenhallinta.
Lisäksi poliisi tutkii korruptiota ja muita asioita.
Sisäinen turvallisuus ja tietysti liikenteenvalvonta.
Valitsit tavanomaisen reitin, kuten kerroit.
Etenit konstaapelista poliisiaseman päälliköksi, -
sitten poliisipiirin johtajaksi. Toivoit pääseväsi ylijohtajaksi.
Eilatin lisäksi palvelit Tel Avivissa ja Jerusalemissa.
Puhumme myöhemmin vuoden 1990 Temppelivuoren mellakoista, -
joiden hoitamisessa sinä ansioiduit. Sait siitä ansiomerkinkin.
Millaisia ongelmia poliisi tavallisesti kohtaa työssään -
Tel Avivissa tai Jerusalemissa?
Ensinnäkin kun siirryin Jamamista, erikoisyksiköstä -
"tavalliseen" poliisiin, kuten tavataan sanoa, -
valtaosa sinisen eli tavallisen poliisin päällystöstä -
edusti brittiperinnettä He sanoivat: "Kuule, nuori poika, -
meillä on paljon kokemusta. Uralla edetään hyvin hitaasti.
Jos haluat olla oikea poliisi, -
mene ensin vuodeksi poliisikouluun."
Sanoin: "Mutta minulla on jo poliisiarvo."
Käyn vaikka vuoden verran luennoilla."
He sanoivat: "Jos haluat olla oikea poliisi, sinun pitää mennä sinne -
ja opiskella kaikki menetelmät ja muut."
Niin kuin poliisikokelas. - Niin.
Ajattelin mielessäni: "Hyvä on. Minun pitää tehdä päätös."
En ollut siitä kovin iloinen.
Koin, että minulle annettiin pitkä tie, -
mutta se osoittautui hyvin hyödylliseksi sitten myöhemmin.
Myöhemmin toimit poliisikoulussa opettajana. - Johtavana opettajana.
Kävin siis poliisikoulun. Se kesti vuoden.
Sitten aloitin poliisitoiminnan perustyöstä, -
ja se on partiointi.
Ensin Tel Avivissa ja sitten Jerusalemissa.
Partiointi ja siihen liittyvä työ oli perustus.
Se oli hyvin voimallinen ja vaikuttava kokemus.
Mutta jo aiemmin -
teknisen kehityksen ja taloudellisten syiden vuoksi -
Israelin poliisi luopui partiopoliiseista kaduilla, -
mikä on perinteisin järjestelmä, -
ja otti käyttöön partioautot, jotka lähetetään paikalle tarpeen tullen.
Mutta sinusta poliisin läsnäolo kaduilla on edelleen hyvin tärkeää.
Aivan, jos poliisi osaa työnsä hyvin.
Poliisihan voi myös olla näkemättä ja kuulematta mitään.
Hän voi kääntää katseensa toiseen suuntaan. Hän voi olla korruptoitunut.
Jos hän osaa hommansa, koko asuinalue voi paremmin.
Vanhat, nuoret, koulut. Kaikki voi muuttua.
Yhteisöpoliisitoiminta on menetelmä.
Jos sen tekee oikein, se voi auttaa yhteisöä.
Siitä saa paljon arvokasta tietoa.
Se voi säästää partioautoilta ja tutkijoilta paljon työtä, -
jos sen tekee hyvin.
Mutta jos seisoo vain kadunkulmassa niin kuin patsas, se ei auta.
Tätä menetelmää osaa erittäin hyvin käyttää Japanin poliisitoimi.
Japanin poliisilla on vartiopaikat kadunkulmissa.
He osaavat sen erittäin hyvin.
Se on viesti yhteisölle ja myös pelote sellaisille, -
jotka tulevat yhteisön ulkopuolelta -
ja haluavat kenties tehdä murron tai jonkin muun rikoksen.
Yhteisöpoliisi voi todella tuntea kaikki kasvot yhteisössä.
Joskus he partioivat polkupyörällä.
Jos tulee murtovaras, ryöstäjä tai joku muu, -
poliisi tietää heti, ettei henkilö ole siltä alueelta -
ja häneltä täytyy kysyä, millä asioilla hän liikkuu.
Tiedämme vastakkaisesta kokemuksesta, -
että joskus Israelin Mossad-operaatiot ovat paljastuneet -
poliisin kiinnitettyä niihin huomiota.
Ei kehittyneen vastatiedusteluyksikön ansiosta vaan siksi, -
että poliisi kiinnitti huomiota epätavalliseen toimintaan, -
joka herätti epäilykset.
Etsivät, partiot ja poliisi ovat ensimmäisiä tiedustelijoita alueella.
He näkevät merkkejä epätavanomaisesta -
ja jälkiä, jotka poikkeavat normaalista.
Nämä ovat niitä, jotka paljastivat operaatiot.
Kun nousit poliisissa päällystöön, -
ajattelit, että poliisissa on paljon sellaisia väliportaita, -
joita ilman pärjättäisiin.
Ajattelit, että voi olla esimiehiä, -
joiden alaisena poliisivirkailijat ovat suoraan.
Aivan. Esimieheltä vaaditaan ennen kaikkea kokemusta -
ja tilanteiden oikeanlaista lukemista.
Heidän tehtävänsä on tukea kentällä työskenteleviä.
Se on hyvin tärkeä taso. Se on työskentelytaso.
He ovat kuin mentoreita.
Voisitko kertoa kokemuksistasi erityisesti kahdessa työtilanteessa?
Olit hillitsemässä mellakoita Temppelivuorella vuonna 1990.
Ja noin kymmenen vuotta myöhemmin -
olit poliisipiirin johtaja Länsirannalla.
Selvä. Ensinnäkin kristittyjen, muslimien ja juutalaisten jännitteet -
näinkin tiiviissä... Sanon nyt: Jerusalemissa.
Mutta ei vain siellä, vaan Nasaretissa ja Länsirannalla.
Kaupungeissa, joissa asuu eri väestönosia.
Näitä jännitteitä on ollut Lähi-idässä jo sukupolvien ajan, tuhansia vuosia.
Se liittyy ihmisten uskontoon.
He pelkäävät, että heidän uskontonsa kielletään -
tai ottaa heiltä pois heidän asemansa.
Näitä jännitteitä on paljon, ja tilanne on herkkä.
Mellakat ja levottomuudet voivat leimahtaa hetkessä, -
sillä tilanne on niin herkkä.
Asia herättää vahvoja tunteita.
Ihmisillä on asiassa paljon pelkoja.
Ja taustalla on myös intressejä ja henkilöitä, -
jotka saavat poliittista hyötyä -
ja poliittisia keppihevosia...
Lietsonnasta. - Niin.
Niinpä vaaditaan nopeaa reagointia, -
kun näihin toimiin ja mellakoihin vastataan.
Kun niihin puuttuu tai reagoi, jo kun ne ovat pieniä, -
niistä ei kasvakaan isoja.
Poliisi ei päivystä Temppelivuorella. Sinne pitää mennä ulkopuolelta.
Tavallisesti pitää mennä ulkopuolelta.
Mutta jos on saanut tietoa siitä, että jotakin on tekeillään, -
ja joskus sen voi aistia ilmapiirissä ja ilmassa on kireyttä, -
silloin on parasta olla paikalla ensin.
Univormuissa vai salaa siviilivaatteissa?
Tavallisesti univormussa, sillä siellä on vaikea olla peitetehtävässä.
Ihmiset ovat siellä rukoilemassa. He tuntevat toisensa.
Peitepoliisia voidaan jopa yrittää vahingoittaa.
On parempi mennä univormussa.
Se kertoo ympärillä oleville: -
"Olen täällä. Olkaa varovaisia."
"Älkää kiristäkö jännitteitä. Pysykää rauhallisina."
Mitä teit rauhoittaaksesi tilanteen -
ja sammuttaaksesi lieskat, jos sallit viittauksen myöhempään työhösi?
Miten tilanteessa edetään? Etsittekö väkijoukon johtajat?
Etsittekö pääkiihottajat ja nappaatteko heidät?
Mikä on paras tapa toimia?
Ensinnäkin täytyy olla kontakti ja pitkät suhteet johtajiin.
Aina välillä johtajat katoavat, sillä he tietävät, että tulee levottomuuksia.
Joku alkaa johtaa.
Se on itsessään varoitusmerkki. - Niin on.
Ellei johtajaa löydä tai tavoita puhelimella, -
on varmaa, että jotain on tekeillä.
Mainitsin, että jännitteet voi tuntea ilmassa.
Täytyy pidättää ne henkilöt, jotka johtavat mellakkaa, -
sillä he ovat hyvin tärkeitä. He eivät aina ole alueelta, -
vaan he tulevat ulkopuolelta, ei vain Länsirannalta, vaan jopa ulkomailta.
Heidät pitää pidättää.
Toiseksi heille pitää näyttää, että poliisilla on voima ja kyky.
Siksi täytyy muodostaa erityisjoukkoja, -
jotka tuntevat kaikki sisään- ja uloskäynnit -
ja joilla on kaikki mellakkavarusteet.
Täytyy pystyä vastaamaan erityisellä voimalla -
esimerkiksi rajavartijoiden tai SWAT-tiimin kanssa.
Ja sitten tarvitaan kärsivällisyyttä, -
koska emme halua laskea ruumiita.
Joskus täytyy levittää... - Kummaltakaan puolelta.
Huomasimme erään asian, jälleen kerran kenties, sillä se on vanha läksy.
Se tapahtui myöhemmin, vuonna 2000.
Siinä tilanteessa et enää itse ollut mukana mutta muut olivat.
Se tapahtui lokakuussa 2000.
Huomattiin, että jos poliiseja on liian vähän ja he kokevat uhkaa, -
mellakkapoliisia pitäisi vahvistaa aiemmin, -
silloin kun poliisit tunsivat olonsa turvalliseksi.
Jos he kokevat olevansa henkilökohtaisesti vaarassa -
ja jäävänsä määrällisesti alakynteen, uhreja tulee enemmän.
On siis parempi vahvistaa joukkoja aiemmin, ennen kuin on myöhäistä.
Se on poliisin periaatteita kaikkialla maailmassa.
Poliisin ei saa käyttää tappavaa voimaa.
Poliisin pitää suojella ihmisiä, vaikka he mellakoivat.
Käytäntö on olla käyttämättä tappavia aseita.
Mutta jos poliisit ovat vaarassa ja paniikissa, -
he alkavat ampua kovilla. Se aiheuttaa henkilövahinkoja, -
joskus myös kuolemia.
Henkilövahingot tekevät ongelmasta -
jopa entistä enemmän poliittisen.
Seuraa entistä enemmän tragediaa ja surua.
Tulee hautajaisia ja eskalaatioita. - Niin. Tilanne voi eskaloitua.
Hautajaiset ovat molemmille puolille hyvin traaginen asia.
Kuten sanoit, poliisin on parempi olla valmistautunut -
suurella voimalla -
kuin jäädä väen saartamaksi pienellä joukolla -
ja ampua kovilla.
Ampua itsepuolustukseksi. - Pelastaakseen itsensä tilanteesta.
Johdit siis poliisipiiriä Länsirannalla.
Toki armeijalla oli alueella tunnustettu tuomiovalta ja suvereniteetti.
Tehtäviinne kuului myös -
juutalaisasutusten tyhjentäminen.
Millaisia ongelmia siihen liittyi?
Valtaosa juutalaisista siellä asuu kaupungeissa -
tai isoissa kylissä ja asutuksissa.
Jotkut asuvat yhteisöjen ulkopuolella.
Ja heillä on joitain argumentteja...
Ne ovat "villejä asuinyhteisöjä". - Niin.
Ne eivät ole virallisissa kartoissa.
He yrittävät saada lisää maata ja lisää alueita haltuunsa.
Nämä paikat ovat hyvin lähellä arabeja -
ja ympäröiviä arabikyliä.
Näihin tapauksiin liittyy aina paljon riskejä.
Nämä juutalaisasukkaat haluavat viestittää ympärilleen: -
"Älkää tulko lähelle. Meillä on ammuksia ja aseita.
Emme kaihda käyttää kovia otteita."
He ovat riski alueelle, -
lainvalvojille ja laille.
Se ei siis ollut teidän päätöksenne. Poliittiset päättäjät ja hallinto -
puolustusministerin kautta määräsi poliisin -
tyhjentämään osan asutuksista.
Sinun piti johtaa miehiäsi siinä työssä.
Joskus asia ratkaistiin myös oikeudessa.
Oikeus määräsi, että asukkaat täytyy evakuoida.
Asutukset todettiin luvattomiksi.
Niihin ei ollut annettu lupaa.
Korkein oikeuskin sanoi armeijalle: -
"Evakuointi on määrätty teidän tehtäväksenne."
Useimmiten asutukset ovat kukkulalla.
Silloin tilanne alkaa muuttua todelliseksi.
Paikalle tulee tukijoita kaikkialta Israelista ja Länsirannalta.
Kun poliisi näkee sen, myös se vahvistaa joukkojaan.
Joskus paikalla on satoja poliiseja sekä satoja tukijoita ja asukkaita.
Sitten he alkavat kiistellä. - Se on kissa ja hiiri -leikkiä.
Kilpaillaan, kuka on kukkulan kuningas.
Selitän asukkaille: -
"Minä poliisiviranomaisena olen aina loppujen lopuksi kukkulan kuningas."
He kysyvät: "Miten niin?" Vastaan: "Te olette esimerkki -
koko ympäristölle ja Lähi-idälle siitä, että poliisi voittaa aina -
tällä kukkulalla, sillä asutus on luvaton."
He ymmärsivät.
Ainahan se silti on pitkä ja jopa väkivaltainen taistelu.
Poliisi, armeija, paikallisviranomaiset -
ja hallinnon siviiliviranomaiset -
ovat taistelun päätteeksi kukkulan kuninkaita.
Siihen aikaan olit jo poliisipäällikkö.
Tämä oli ensimmäinen neljästä tai viidestä asemapaikastasi -
poliisipäällikkönä.
Tiesit, että eteneminen poliisiylijohtajaksi -
riippuu poliitikkojen oikuista tai toimintaohjelmista.
Mietitkö sitä?
Joskushan poliitikot olivat enemmän asukkaiden puolella -
kuin poliisin, jonka he olivat lähettäneet evakuoimaan asukkaat.
Mietitkö itse tai miettivätkö jotkut muut sitä?
Asukkaat menivät aina poliittisen oikeiston luo.
Osa poliitikoista oli ministereitä, joista ylennykseni riippuivat.
Asukkaat valittivat minusta.
He sanoivat, että olimme käyttäneet liikaa voimaa -
tai liikaa keinoja.
Ministerin oli pakko tukea minua. Se oli oikeuden tai hallinnon päätös.
Minä en ollut pahassa välikädessä. Poliitikot olivat.
Heidän piti sanoa asukkaille: "Hoidamme asian."
Minulle he sanoivat: "Jatkakaa."
Siirryit Länsirannalta liikennepoliisin päälliköksi -
ja sitten Tel Avivin poliisipäälliköksi.
Toimit kuukauden pohjoisen poliisipiirissä, -
mutta sinut nimitettiin Israelin poliisin varaylijohtajaksi.
Sitten jäit eläkkeelle, -
ja sinut nimitettiin palo- ja pelastustoimen ylijohtajaksi.
Se oli sen jälkeen, kun 44 israelilaista kuoli -
Karmel-vuoren tragediassa -
joulukuussa vuonna 2010.
Mitä tulisi oppia -
Israelin kyvyttömyydestä valmistautua tuhoisiin tulipaloihin?
Niitä ei ole kovin usein, -
mutta ne ovat monesti hyvin tuhoisia.
Ensinnäkin meidän kaikkien hallintona, -
kansallisena organisaationa -
ja myös yksittäisinä perheinä -
tulisi muistaa, ettei luonnon kanssa pidä leikkiä.
Luonto on vahvempi kuin mikään ihmisvoima.
Jos luonto oikkuilee, pitää evakuoitua alueelta.
Älä yritä taistella sellaista valtavaa...
Luonnonvoimaa. - Luonnonvoimaa vastaan. Lähde.
Toiseksi palontorjunta Israelissa -
on jaettu 24 pelastuslaitokseen.
Palotoimi Israelissa on kansallinen, -
joten pelastuslaitokset voivat yhdistää voimiaan -
ja siirtää kalustoa ja palontorjujia paikasta paikkaan.
Kolmanneksi meillä on alueellisia yksiköitä, -
jotka torjuvat maastopaloja.
Maastoa valvotaan ja maastopaloja sammutetaan.
Ilma-aluksista ja maasta käsin tähystämällä.
Ja kommunikaatio.
Puutteet kommunikaatiossa, radiokommunikaatio.
Lisään myös vesiverkoston.
Ohjelma-aikamme on liian lyhyt -
pitkälle ja loistavalle urallesi.
Kiitos palveluksestasi ja näistä kahdesta keskustelusta.
Shachar Ajalon, kiitos. Luultavasti tapaamme vielä. - Kiitos.
Suomennos: Marianne Tenetz