UUTISANKKURIT SANAN ÄÄRESSÄ
Shalom ja tervetuloa ohjelman pariin!
Meillä on tänään erikoisaihe ja -vieras,
kristittyjen vainot muslimienemmistöisissä maissa.
Vieraana on Michael Kerem.
Hän on toiminut hyvin aktiivisesti, -
jotta kansoihin saadaan jaetuksi totuutta.
Kiitos, että tulit mukaan. Voisitko aivan aluksi rukoilla, -
niin pääsemme käyntiin. Kutsu Herraa liittymään ohjelmaan.
Isä, kiitos, että saamme olla yhdessä katsojien kanssa -
eri puolilta maailmaa.
Tuomme Sinun eteesi ja heidän eteensä -
Lähi-idän kristittyjen ahdingon eritoten muslimienemmistöisissä maissa.
Tämä on heille hyvin herkkää aikaa.
He ovat kovan painostuksen alla sotien ja muiden asioiden, -
myös totalitaaristen hallintojen, takia.
Ohjaa ja johda keskustelujamme tänään.
Pyhä Henki, Sinäkin esirukoilet pyhien puolesta.
Anna meille esirukouksen avaimia avaamaan ovia eri puolilla Lähi-itää, -
jotta ihmiset voisivat vapaasti ilmaista uskoaan.
Varjele heitä yliluonnollisesti.
Jeshuan nimessä rukoilemme, aamen.
Tämä aihe on hyvin lähellä meidän kaikkien sydäntä täällä Lähi-idässä -
mutta myös eri puolilla maailmaa lännessä, idässä ja kaikkialla.
Tiedämme seurakunnan ja Kristus-ruumiin historian -
erityisesti täällä Lähi-idässä.
Esimerkiksi Ramallah, palestiinalais- hallinnon tärkein hallintokaupunki -
oli aiemmin kristittyjen kaupunki.
Vajaa 50 vuotta sitten sen asukkaista yli 90 prosenttia oli kristittyjä.
Nykyään osuus on vain noin 20 prosenttia.
Valitettavasti tämä muutos -
ei seuraa pelkästään luonnollista kehitystä.
Viranomaiset ajavat tätä muutosta aktiivisesti väestöpohjassa.
Samaa tapahtuu sunnien ja šiiojen välillä.
Kun sunniyhteisöt haluavat valloittaa šiiojen alueita, -
ne ajavat šiiayhteisön pois.
He siirtävät alueelle sunneja, ja niin sunniyhteisö kasvaa.
Ikävä kyllä kristinuskolla ei ole samanlaista fyysistä turvaa -
muualla kuin Etelä-Kaukasuksella, mm. Armeniassa.
Lännessä täytyy mennä -
aina esimerkiksi Kreikkaan asti -
Kreikan―Turkin rajalle.
Kaikki siinä välissä on voittopuolisesti muslimien.
Ellei oteta huomioon uusia kristittyjä, -
jotka ovat kääntyneet hiljattain, -
miten kristittyjen vähemmistöt elävät Lähi-idässä?
Lähi-idässä on käynnissä monia väestötieteellisiä muutoksia.
Syyriassa on käyty sota.
Egyptissä on tapahtunut asioita aina arabikeväästä 2010 asti.
Siksi kristityt ovat kokeneet painetta.
Kristityt yrittävät lähteä Lähi-idästä.
He ovat asuneet näillä seuduilla tuhansia vuosia.
He ovat kokeneet painetta ääri-islamin nousun takia.
Näistä maista on ollut paljon maastamuuttoa.
Samaan aikaan heillä ei ole geopoliittista tukea, -
joka enemmistöllä tai isommilla ryhmillä on.
Lähi-idän kristitty yhteisö, jota on historian aikana painostettu paljon, -
on nyt kovemman paineen alla kuin koskaan aiemmin.
On hyvin mielenkiintoista, -
että eri hallinnot Lähi-idässä käyttävät hyödykseen kristittyjä vähemmistöjä.
Esimerkiksi Syyriassa Assadin hallinto on suojellut kristittyjä vähemmistöjä, -
koska nämä ovat ortodokseja, joita tukee puolestaan Venäjä.
Näin se on suoraan pyrkinyt Venäjän suosioon.
Ortodoksikristittyjen vähemmistö Syyriassa -
on Assadin alaviittien jälkeen toiseksi suurin vähemmistö.
Se on iso kortti politiikassa ja geopolitiikassa myös muualla.
Samaa nähdään aika ajoin myös Libanonissa.
Kuulijoiden ja katsojien on tärkeää ymmärtää, -
että näiden yhteisöjen välillä on yhteys, -
kuten kerroit Venäjästä ja koko tilanteesta.
Irakissa kristityt pakotettiin hallitukseen.
He eivät monestikaan halunneet mukaan politiikkaan.
Koska vähemmistöhallitus tarvitsee muita vähemmistöjä -
hallitakseen enemmistöä, heidät pakotettiin mukaan.
Nyt he maksavat siitä hintaa.
Totta. Libanon on hyvä esimerkki.
Monet eivät ymmärrä, miksi Ranska keskittyy siihen yhtäkkiä niin paljon.
Maroniittikristityt pitävät Ranskaa äitinään ja isänään.
Libanonissa ortodoksikirkko puolestaan katsoo tietysti kohti -
Ranskaa ja myös Kreikkaa.
Myös Israelissa on paljon yhteyttä yhteisöjen välillä.
Tuntuu, että tätä käytetään hyödyksi -
paitsi hyvään ainakin hallintojen aikomuksissa -
myös itsekkäisiin syihin.
Palataan vielä väestötieteeseen ja väestötieteellisiin muutoksiin.
Libanonissa ja Beirutissa on meneillään kaikenlaista.
Beirutissa oli hiljattain räjähdys.
Räjähdyspaikka, Beirutin satama, -
sijaitsee itse asiassa kristittyjen asuinalueella.
Olen saanut raportteja kentältä, -
ja myös tiedusteluviranomaiset ovat kertoneet minulle samaa -
ja vahvistaneet asian.
Hizbollah käy tarjoamassa paljon rahaa -
ihmisille, jotka juuri menettivät koko omaisuutensa. Kieltäytyvätkö nämä?
Mistä muualta tulee heidän pelastuksensa?
Yhtäkkiä he ovat valinnan edessä: -
Valitsemmeko Jumalan vai mammonan?
Jos valitsemme, meidän pitää yhä ruokkia lapsemme.
Käynnissä on monenlaisia muutosvoimia, -
jotka ohjaavat hallintotapoja sekä väestönmuutosta ja -kasvua.
Lisäksi esiintyy pyrkimystä pitää tilanne muuttumattomana.
Ihmiset halutaan rajata asuinsijoilleen, -
joissa hallitsijat voivat kontrolloida heitä.
Jos joku yrittää päästä pois, hänet uhataan tappaa.
Väestömuutokset ovat uhka hallintojen pyrkimykselle säilyttää vallitseva tila.
Yleensä hallitsijat haluavat säilyttää kontrollin.
He jopa yllyttävät ryhmät toistensa kimppuun, jos siitä on heille hyötyä.
Näillä asioilla on iso vaikutus kristittyihin.
Valitsemmeko ryhmän, josta emme pidä mutta joka suojelee meitä, -
vai turvaammeko Jumalaan? Tätä kristityt ovat aina pohtineet -
Lähi-idässä ja muualla, missä he ovat vähemmistö.
Miten elämme todellisuudessa, joka meitä ympäröi, "keisari", -
samalla kun pysymme uskollisina näkymättömälle valtakunnalle?
Kristityillä on aina tämä jännite.
Nämä eivät ole kristityille helppoja kysymyksiä.
Minulla on tästä henkilökohtainen kokemus.
Sukuni on auttanut Beit Jalan palestiinalaiskylää -
tukemalla kylän kouluja ja köyhiä asukkaita.
Sukulaiseni ovat tehneet sitä aktiivisesti vuosia, 1980-luvulta asti.
Toisen intifadan alussa 2000-luvun alkuvuosina -
käytiin laukaustenvaihto kristityn Beit Jalan kylän -
ja Gilon välillä. Gilo on ensimmäinen jerusalemilainen asuinalue.
Muistan. Asuimme silloin Jerusalemissa.
Olin silloin aika nuori.
Toisen vanhempani veli ja yksi serkkuni palvelivat sotilaina Gilossa.
Toinen oli tarkka-ampuja, toinen yksikkönsä komentaja.
Katselin laukaustenvaihtoa etäältä -
omasta talostamme. Asuimme silloin Juudan vuorilla.
Olin hyvin hämilläni.
Kysyin isältäni: "Eikö tämä ole kristitty kylä?"
Isä selitti minulle hyvin yksinkertaisen asian.
Siihen aikaan erilaiset Fatah-ryhmät ja aseelliset islamilaiset järjestöt -
menivät kristittyjen koteihin, ammuskelivat sieltä ja pakenivat.
Israel kosti tulituksen, ja talot raunioituivat.
Sitten islamistit palasivat ja sanoivat: "Talosi on tuhoutunut. Myy se meille."
Näin väestö pikku hiljaa muuttui Beit Jalassa, -
joka on käytännössä osa Betlehemiä.
Aiemmin kaikki asukkaat olivat kristittyjä.
En tiedä tarkkaa lukua, -
mutta nykyään kristittyjä on enää 10―20 prosenttia.
Vastaavaa tapahtuu myös Irakissa.
Kristityt ovat paenneet esimerkiksi Mosulista, -
jossa Isis oli vahva.
Nyt muslimijärjestöt yrittävät houkutella kristittyjä takaisin, -
sillä he kokevat, että ellei seudulla asu kristittyjä, -
myös suhteet länteen voivat muuttua.
Olet käynyt Irakissa monta kertaa.
Mitä voit kertoa kristittyjen tilanteesta siellä nyt?
He ovat jääneet eri ryhmien, -
kuten sunnien, šiiojen ja kurdien, väliin.
Kristityt Niniven tasangolla samoin kuin jesidivähemmistö -
olivat eläneet asuinsijoillaan tuhansia vuosia.
Osa luostareista, kirkoista ja kaupungeista on perustettu -
jo ennen muslimivalloitusten aikaa.
Osa niistä on maailman ensimmäisiä vakiintuneita kirkkoja.
Isis oli suunnitellut pyyhkivänsä pois ne kaikki.
Väestö kärsi valtavan trauman.
Kristittyjä yritetään saada palaamaan.
Mekin olemme mukana tällaisissa projekteissa.
Mutta kun kokee sellaisen trauman, -
tarvitsee vahvat turvatakuut, ennen kuin haluaa palata.
Mosulin alue on edelleen hyvin herkkä.
Se ei kuulu kurdialueeseen vaan Irakiin. Irak ei ole vakaa.
Siellä näkyy voimakkaasti Hasdh al-Shaab, Iranin vaikutus.
Jesidejä houkutellaan palaamaan.
Kulttuurinen monimuotoisuus on alueen väestön rikkaus.
Kristityt olivat erittäin tärkeä osa aluetta.
Heidän historiansa ulottuu profeetta Joonaan ja Niniveen -
ja assyrialaiseen kirkkoon, tunnettuun arameankieliseen yhteisöön, -
joka vaikutti ympäri Keski-Aasiaa ja jopa Kiinassa. Sen historia on rikas.
Se myös evankelioi. - Niin, teki lähetystyötä.
Se on unohdettua historiaa useimmille lännessä.
Raamattu seuraa Apostolien tekoja ja kristinuskon leviämistä länteen, -
mutta assyrialainen kirkko levitti kristinuskoa itään Antiokiasta Irakiin.
Kaakkois-Turkki oli tärkeä keskus.
He veivät evankeliumia Armeniaan, Keski-Aasiaan ja aina Kiinaan asti.
Miten paljon kristittyjä nykyään vainotaan?
Ajatellaanpa vaikka Irakia ja maita, jotka ovat epävakaita, kuten sanoit, -
mutta jotka yrittävät nousta jaloilleen -
Isisiä seuranneesta kaaoksesta.
On käynnissä kaksi muutosvoimaa.
Ensimmäinen on kysymys, joka on kristityistä valtaosalla: "Jäämmekö?"
"Voimmeko luottaa nyt muotoutuviin nykyhallintoihin Isisin jälkeen?"
Toinen muutos on ääri-islamia seurannut sisäinen hajoaminen.
Nyt muslimit pohtivat uskonnon ja liittolaisuuksien vaihtamista.
He pohtivat, omaksuako Jeshua ja uuden liiton usko.
On siis kaksi muutosvoimaa. Ensiksi kristityt miettivät tulevaisuuttaan.
Samaten muslimit kyseenalaistavat asioita radikaalin islamin seurauksena.
Käynnissä on kaksi eri asiaa.
Iso osa siitä liittyy muiden hallintojen mukanaoloon alueilla.
Esimerkiksi Yhdysvaltojen vetäytyminen Koillis-Syyriasta -
teki Syyrian kristittyjen ja uusien kurdikristittyjen tilanteesta herkän.
He taistelivat liittoumassa Isisiä vastaan, -
mutta USA:n hallinto jätti heidät käytännössä oman onnensa nojaan.
Emme tietysti tiedä kaikkia syitä.
Tällaiset asiat herättävät kristityissä suuria kysymyksiä tulevaisuudesta.
Väestötieteelliset muutokset ja yhä jatkuva taistelu alueista Syyriassa -
vaikuttavat uusiin kristittyihin ja vakiintuneisiin kirkkoihin vieläkin.
Monet eivät tiedä, että kun länsi tulee, -
uudet uskovat astuvat esiin ja kokevat olonsa hyvin suojatuiksi.
Kun lännen hallinnot sitten yhtäkkiä geopoliittisista syistä vetäytyvät, -
kristityt jäävät oman onnensa nojaan.
Monesti uusia uskovia on teloitettu eri puolilla Lähi-itää. Se on kammottavaa.
Minulle on kerrottu eräs asia useasti, -
koska ihmiset täällä tietävät, että olen uskova.
Kaksi Iranin tilannetta tuntevaa johtohahmoa tiedusteluyhteisöstä -
kertoi minulle, että vallankumouskaarti kutsuu uusia Jeesuksen uskovia -
vitsaukseksi -
ja yhdeksi Iranin vaikeimmista haasteista nykypäivänä.
Iranissa tuhansia tulee uskoon.
Ehkä puhutaan jopa miljoonista. Se on iso liike.
Minulla ei ole tilastoja, joten en voi vahvistaa. - Niistä kuulee kaikkialta.
Kun sekulaarit tiedusteluviranomaiset kertovat siitä, -
sitä täytyy esiintyä.
Meille on tullut useita sähköposteja -
ihmisiltä, jotka ovat muuttaneet Iranista länteen.
He palvelivat joko vallankumous- kaartissa tai muissa järjestöissä.
Soluttautuakseen länsimaihin he painoivat mieleensä raamatunjakeita -
ja lukivat Uutta testamenttia. He sanoivat paenneensa vainoja.
Toki joukossa oli paljon sellaisia, joiden tarkoitus oli vain huijata, -
mutta monet lukiessaan Raamattua saavat ilmestyksen ja tulevat uskoon.
He sanovat: "Tulin väärien motiivien kanssa, mutta Jeesus muutti minut."
Se on ilmiömäistä.
Tilanne on kuitenkin vaikea.
Meidän on tärkeää sanoa katsojille, -
että monia uskovia vainotaan.
He menevät evankelioimaan. Heitä jopa tapetaan.
Sinulta on pääsy kielletty moniin maihin. - Niin on.
Syynä ovat uskoosi perustuvat motiivit.
He eivät peittele syytä.
Kun isäni nukkui pois, -
hänet haudattiin Jerusalemin keskustaan hautausmaalle, -
joka on varattu uskoville Israelissa.
Sitä ylläpitää amerikkalainen evankelikaalinen kirkko.
Viikko ennen isäni kuolemaa "Tony", en kerro miehen koko nimeä, -
mutta "Tony" tapettiin Irakissa, tuotiin Israeliin ja haudattiin.
Hänen ylitseen ajettiin tahallaan kurdikaupungissa, -
koska hän julisti evankeliumia ja vaikutti Kristuksen hyväksi.
Häneltä jäi vaimo ja monta lasta.
Seurakunta täällä Jerusalemissa tietysti huolehtii leskestä.
Meidän täytyy pitää heidät rukouksissamme.
Miten paljon tällaista tapahtuu?
Paljonko evankelistoja tulee ja lähtee yhä uudelleen?
Näet heitä ja olet tuntenut satoja.
Tämä on tosi iso aihe muslimienemmistöisissä maissa, -
koska Koraanissa on tiettyjä julistuksia -
uskottomista ja vääräuskoisista.
Yhtäältä heitä kehotetaan kunnioittamaan Kirjan ihmisinä, -
mutta myöhemmin kerronta ja sävy muuttuvat, -
kun on puhe sellaisista, jotka eivät seuraa islamin uskoa.
Siitä iso osa liittyy siihen, miten hallinnot suhtautuvat asiaan.
Maassa voi olla uskonnonvapaus, -
mutta sitä harjoitetaan mielivaltaisesti.
Olin mukana oikeudenkäynnissä, kun yksi saksalainen lähetystyöntekijä -
ja kaksi turkkilaista lähetystyöntekijää tapettiin -
vanhassa assyrialaiskaupungissa Malatyassa Turkissa vuonna 2007.
Oikeudenkäynti jatkui vuosia, vaikka tapahtumat olivat hyvin selvillä.
Johtajilla näissä maissa on hyvin suuri vastuu.
Yhtäältä johtaja voi nähdä jonkin väestönosan uhkana, -
kuten sanoit Iranista.
Väestönosaa pidetään uhkana kansalliselle järjestykselle.
Minua ja muita muslimimaissa työskenteleviä vastustetaan osaksi, -
koska olemme uhka kansalliselle turvallisuudelle.
Se on miltei koomista, sillä osa maista on 99-prosenttisesti islaminuskoisia.
Kristittyjä voi olla alle prosentti. Silti meitä pidetään uhkana.
Se liittyy pitkälti siihen, ettei vallitsevaa tilaa saa häiritä.
Samaan aikaan useimmat näissä maissa kaipaavat yhteyttä -
eri taustoista tuleviin.
Usein heillä on jumalakäsitys, -
joka on paljon suurempi ja parempi kuin heidän kirjansa näyttää.
He kaipaavat yhteyttä, mutta osassa hallintoja iso tekijä on pelko.
Kerron yhdestä tällaisesta tapauksesta.
Kurdeja asuu neljän valtion alueella iso määrä, 30―35 miljoonaa.
Heillä ei ole omaa kansallisvaltiota.
Heistä valtaosa on muslimeja mutta ei arabeja eikä turkkilaisia.
He ovat indoeurooppalaisia.
Näiden maiden hallitsijoista valtaosa pelkää kurdeja.
He pelkäävät kurdien yhdistymistä ja yhdistymistä eri uskonnon ympärille.
Voin lisätä vielä yhden syyn.
Jokainen muslimijohtaja, jonka kanssa olen keskustellut, -
ja minulla on ollut tilaisuus keskustella joidenkin kanssa, -
sanovat kaikki samaa: -
Saladin yhdisti muslimiarmeijat ja valloitti maailman.
Näin he ajattelevat. He muistavat historian. Saladin oli kurdi.
Hän on ainoa, joka onnistui yhdistämään kaikki ryhmät, -
valloittamaan Jerusalemin ja ajamaan ristiretkeläiset tiehensä.
Jos hän pystyi siihen kurdina, mitä tapahtuu, jos kurdit yhdistyvät?
Kurdien alueella on myös paljon luonnonvaroja.
He järkyttäisivät koko tilannetta.
Lisäksi monet ajattelevat, että kurdit ovat kansana valmiit -
liikkumaan kristinuskoa kohti. Heillä on poikkeukselliset juuret.
Ajatus omassa lokerossa pysymisestä ja siitä lähtemisestä -
ja ihmisten pakottamisesta vain selviytymään -
on iso kysymys Lähi-idässä myös kristityille.
Kristitythän jakavat uskoaan ja menevät eritaustaisten luo.
Se järkyttää hallitsijoiden kykyä kontrolloida -
ja pitää ihmiset lokeroissaan.
Puhutaanpa käytännönläheisesti.
Minä esimerkiksi tunnen uskoon tulleen miehen.
Hän oli muslimi palestiinalaisalueilta.
Hänellä on yksitoista lasta. Hän joutui vankilaan tekaistuin syin, -
koska uskoon tultuaan hän halusi kertoa kaikille Jeesuksesta.
Hän ei tiennyt, että hän joutuu siitä suuriin vaikeuksiin.
Miten me lännessä, idässä, -
etelässä, kaikkialla maailmassa, voimme uskovina rukoilla?
Miten voimme tukea heitä?
Miten voimme vedota oman maamme päättäjiin vähemmistöjen puolesta?
Täällä Israelissa elää vahvana keskinäisen vastuun henki.
Jos jossain päin maailmaa on juutalaisia pulassa, -
lähetämme sinne helikoptereita ja lääkintätiimejä.
Sen juuret lienevät toisessa maailmansodassa ja holokaustissa.
Kristityillä ei taida olla sellaista. Olemme niin jakautuneita.
Lähi-idän kristityille se on usein kipeä paikka.
He eivät saa keskinäistä huolenpitoa, puolesta puhumista ja tukea, -
jollaista juutalaisilla on keskenään.
Monet juutalaiset Israelissa ihmettelevät, -
mikseivät kristityt koe keskinäistä vastuuta.
Raamatussa Uudesta testamentista iso osa keskittyy vainoihin.
Niitä jopa luvataan. Tie Jumalan valtakuntaan käy ahdistusten kautta.
Se on osa uskoamme, ja toisaalta vainojen kautta evankeliumi voi levitä.
Samaan aikaan meidän pitää tukea heitä, rukoilla heidän puolestaan -
ja olla yhteydessä poliitikkoihin.
Voi lähettää avustusta ja vierailla heidän luonaan.
Me puhumme nyt matkoista näihin muihin pyhiin paikkoihin, -
jotta ihmiset näkisivät kristittyjen historian Egyptissä, Israelissa, -
Jordaniassa, Irakissa, Iranissa, Turkissa. Se on todella rikas historia.
Vierailu paikoilla osoittaa heille, että he ovat arvokkaita.
Rukous, puolestapuhuminen, vierailu auttavat kristittyjä täällä.
Jos joku haluaa ottaa yhteyttä ja lähteä mukaan, miten hän voi toimia?
Alueella palvelee joitain erinomaisia ryhmiä.
Worldwatchmonitor.org-sivusto tarjoaa hyvää tietoa, -
samoin englantilainen Barnabas Fund.
Myös Pohjoismaista on järjestöjä, jotka työskentelevät täällä.
On olemassa paljon resursseja.
Myös Middle East Forum tekee hyvää työtä -
tehdäkseen kristittyjen ahdinkoa tunnetuksi.
Tehdään niin, että jos joku haluaa ottaa yhteyttä näihin järjestöihin, -
lähetämme kiinnostuneille listan sellaisista järjestöistä, -
joiden työskentelyä valvotaan.
On myös paljon järjestöjä, jotka pyytävät rahaa mutta eivät tee mitään.
Itse asiassa ne ovat enemmistössä.
Laaditaan lista jaettavaksi katsojille, -
jotta he voivat rukoilla työn puolesta ja tukea työtä.
Rukoilepa tähän lopuksi.
Isä, kiitos, että saimme tuoda tätä asiaa valkeuteen ja tietoon -
TV7:n kautta maailmalla ja Pohjoismaissa.
Rukoilemme niiden puolesta, jotka nyt saivat tietoa ja ymmärrystä.
Sanasi sanoo, että olemme vastuussa siitä, mitä tiedämme.
Suo kuulijoiden ottaa vastuuta, hankkia lisätietoa -
ja selvittää Lähi-idän kristittyjen tilannetta.
Heitä painostetaan ja vainotaan Iranissa, Irakissa, Turkissa, -
Syyriassa, Libanonissa, Israelissa ja Egyptissä.
Suo heidän nousta rukoilemaan ja koota rukousryhmiä aiheen puolesta.
Haluat, että meillä olisi yhteys ja että tukisimme toisiamme yli rajojen -
Jumalan valtakunnan kunniaksi ja laajenemiseksi.
Anna heidän tuntea tukea, niin etteivät he koe kiusausta paeta -
vaan pysyvät paikoissa, joissa eniten tarvitaan evankeliumin todistusta -
täällä Lähi-idässä. Jeshuan nimessä, aamen.
Kiitos, että tulit tänne tänään.
Kiitos myös kaikille katsojille!
Siunausta ja näkemiin.
Suomennos: Marianne Tenetz