EUROOPA STUUDIO
2022. a läheb ajalukku aastana,
kus julgeolek ja stabiilsus nõrgenesid, tekkis energiakriis,
usaldus EL-i institutsioonidesse mõranes korruptsiooniskandaali tõttu,
illegaalne immigratsioon jätkus piiramatult ja vapustas inflatsioon.
Nüüd kui on käes on nn sünged jõulupäevad,
mis on täiuslik võrdpilt Euroopat vaevavale pimedusele,
vajavad eurooplased nüüd rohkem kui iial varem märke
helgema tuleviku kohta.
Õhtust! Olen Jonathan Hessen. Euroopa Stuudio 12. saates
osalevad täna dr Rafael Bardaji,
ühenduse Worldwide Strategy juht
ja Hispaania endine riikliku julgeoleku nõunik.
Kol Richard Kemp, Briti jalaväe endine ülem
ja kabineti kantselei terrorismivastase võitluse luuretiimi juht.
Geert Wilders, Hollandi parlamendi liige
ja Vabaduspartei juht.
Ning prof Jacek Czaputowicz,
Varssavi Ülikooli professor ja Poola välisminister 2018.-2020. a.
Rõõm osaleda.
Paluksin kõigil alustuseks mainida midagi sellist,
mis on teie meelest olnud möödunud aasta suurim väljakutse
ja mis jätkub ka tuleval aastal.
Alustame dr Bardajist.
Me ei tohi unustada seda, et Euroopas käib sõda.
Sõda näib olevat pikk, vähemalt Ukraina perspektiivist,
aga ka Vene sõduritele, kes seal surevad
ilma põhjuseta ja mõistmata Putini motiive,
ja kohati ka võitlustahteta.
Saates on seda strateegilist seika palju käsitletud.
Selle kõrval mainiksin eelmise nädala paljastusi Euroopa ametite kohta,
nn Qatar-gate'i
ja altkäemakse, mida on võtnud ligi 60 europarlamentääri.
Sellest peab rääkima vähemalt kahel põhjusel.
Esmalt on institutsioonid korrumpeerunud
aastate ja aastakümnete jooksul.
Praeguste väljakutsete puhul on oluline see,
et altkäemaksude võtjad esindavad vasaktiiba ja sotsialistlikke parteisid.
Tuleb rõhutada, et vasakleeril pole moraalset autoriteeti rääkida,
kuidas mõelda ja käituda.
Viimastel aastatel on vasakleer domineerinud arutelu selle üle,
milline peaks Euroopa Liit tulevikus olema.
See on olnud peaaegu autoritaarne. Kõigile tuleks selgeks teha,
et vasaktiival pole moraalset autoriteeti.
On strateegiliselt tähtis arutada, mis parajasti toimub,
ja milline korruptsioon on kaevunud institutsioonidesse ja vasaktiiba.
Suurim väljakutse, millega Euroopa tänavu silmitsi oli,
on olnud Ukraina sõda, nagu Rafael juba ütles.
Usun, et see on suurim väljakutse ka tuleval aastal
ja ehk ka järgnevatel aastatel.
Meeles tuleks pidada ehk sõja suuremaid tagajärgi
ehk seda, mis saab Venemaast.
Minu meelest on vältimatu vastavalt sellele, kuidas sõda edeneb,
et Putin langeb. Ma ei tea, millal. Ja kui see juhtub,
kas tema järeltulija on parem või halvem.
Või satub Venemaa kaosesse?
Ehk puhkevad vägivaldsused või Venemaast löövad lahku mõned alad.
Samuti tuleb jälgida, mida Hiina on planeerinud
kasvõi Siberi suhtes, kui Venemaa kokku variseb.
Kui need asjad teostuvad, ehk mitte tuleval aastal, vaid hiljem,
saab sel olema tohutu mõju Euroopale ja kogu maailmale.
Huvitav. Hr Wilders.
Usun, et üks suuremaid probleeme lisaks eelmisele aastale
on ka varasemail aastail olnud Euroopa kodanike halb esindatus.
Maadel puuduvad mõne erandiga
tugevad ja head juhid, kes oleksid valmis tegelema
näiteks immigratsiooni, illegaalse immigratsiooniga,
asüülisüsteemi ja islamiseerimisega.
Meid ujutab üle islamistlik ideoloogia,
millel pole mingit pistmist vabaduse või judeo-kristlike väärtustega.
Samal ajal energiakriis, arved, inflatsioon ja toidu hinna tõus.
Puudub juhtimine.
Maade enamusel pole tugevaid juhte.
Kui riigil on tugev juht, siis neid põlatakse EL-is,
mis nagu siin juba öeldi, on ise täiesti korrumpeerunud.
Seal on tuntud moraalset ülimuslikkust
ja kritiseeritud neid väheseid juhte, keda veel on,
näiteks Orbanit Ungaris väidetava korruptsiooni pärast.
Nüüd selgus, et nad on ise korrumpeerunumad,
eriti sotsiaaldemokraatlikes parteides.
Tuleb taastada juhtimine. Juhin suurimat opositsiooniparteid.
Oleme peaministri partei järel arvamusküsitlustes järgmised.
Hollandis on märtsis kohalikud valimised. See mõjutab Senatit.
Järgnevad riiklikud valimised, kui tulemus on koalitsioonile halb.
Püüame taastada juhtimist, sest see on praegu defitsiitne.
Professor Czaputowicz.
Olen nõus, et Ukraina sõda on suurim väljakutse
ja see on nii ka tuleval aastal.
Väljakutse on ka säilitada ühtsus EL-is seoses sõjaga,
ja säilitada ühiskonna toetus juhtidele
Ukraina sõjalise toetamise jätkamiseks.
Väljakutseks on ka ühtsuse säilitamine Läänes,
ütleksin, et eurooplaste ja ameeriklaste vahel.
See on tähtis Poola sarnastele riikidele,
sest kõige rohkem teotavad ukrainlasi
sõjaliselt ja majanduslikult,
USA, Suurbritannia, Ida- ja Kesk-Euroopa maad,
nagu Poola ja Balti riigid.
Saame näha. Olen kuulnud, et mõned nõuavad
rahumeelset lahendust.
Rahust on veel liiga vara rääkida.
Peame tugevdama ukrainlasi ka vaimselt võitlust jätkama
ning saatma neile relvi.
Siin on oht tugeva ühisrinde säilitamisele.
On isegi ette pandud, et tuleks anda julgeolekugarantiid
mitte Ukrainale, vaid Venemaale.
Meie perspektiivist on see vastuvõetamatu.
Ühtsuse säilitamine on väljakutse.
Õnneks suutis Euroopa kuidagi
lahendada energiaga seotud ressursside kriisi,
Venemaalt gaasi tarnimata.
Näib, et elame talve üle. See on positiivne.
Usun, et tuleval talvel on eurooplastel palju kergem
Venemaa impordita hakkama saada. See on julgustav märk,
kuid siin tuleb arvestada ka avaliku arvamuse ja inflatsiooniga.
Minu meelest tõusis siin esile kolm ühisnimetajat.
Juhtimispuudujääk, nagu Wilders ütles.
Ja Venemaa, või vähemalt Venemaa-Ukraina sõda
on olnud oluliseks verstapostiks
möödunud aasta jooksul. Aastat on jäänud veel paar päeva.
Ja kolmas perspektiiv on transatlantiline koostöö.
Kui vaatleme neid kolme aspekti,
siis dr Bardaji kirjutas artiklis, millest viimati rääkisime,
et just juhtimisdefitsiit oli see, mis Venemaa ründama pani.
Räägime muidugi Bideni valitsusest.
President Bidenit ei peeta tugevaks juhiks.
USAd nähti oma praeguse valitsuse all nõrgana.
Sellel on olnud tagajärjed.
Euroopa põeb juhtimisdefitsiiti hoolimata punnitamisest.
Ja Poola on edukalt juhtinud ühtset vastuseisu
Venemaa suhtes.
Kuid Euroopas puuduvad tõelised juhid,
kes haaraksid teatepulga ja marsiksid edasi.
Mul pole loogilist seletust,
miks Läänes, või selles, mida nimetati Lääneks,
puudub poliitiline ja strateegiline juhtimine.
Strateegia on kadunud. Ei mõelda valimistsüklist kaugemale.
Valimistsükkel ei kesta isegi nelja aastat vahe- ja kohalike valimistega.
See arvatavasti mõjutab poliitikute riskivalmidust
põletavates väljakutsetes
ning avaliku arvamuse ja valimiskäitumise suhtes.
On selge, et ilma sihikindluse ja juhtimiseta
pole meil olulisi instrumente, et tegeleda väljakutsetega,
mis on tohutud: Venemaa, Hiina, islamiseerimine.
Ja kui rääkida jalgpalli MM-võistlustest,
siis nägime, kuidas marokolased käitusid Pariisis ja mujal,
ütleme vähemalt ebatsiviliseeritult.
Kuritegelikult. - Ja barbaarselt.
Võistluste ümber on nähtud tsivilisatsioonide kokkupõrget,
mille ees ei saa silmi sulgeda. Need väljakutsed on tõelised,
ja meie praegustes valitsustes pole selge mõistusega poliitikuid.
Näeme, et Ameerikal puudub Bideni valitsuse juhtimisel huvi
Euroopas ja mujal maailmas tegutsemiseks.
Ja arvatavasti, kui Trump näitelavale naaseb,
Euroopa ja Ameerika distants üksnes kasvab.
Transatlantiline ühendus on mõranenud.
Elame väga delikaatses olukorras.
Samal ajal on nõrk ka Putin.
Esmalt varises kokku NSVL.
Venemaa kokkuvarisemine võib olla midagi erinevat.
Vahemärkusena - barbaarsus on saksapärane.
Siinkohal võiks berber paremini sobida.
Kol Kemp, kuulsime, mida dr Bardaji ütles -
ka Venemaa on nõrk.
Kui palju mõjutab see nn Venemaa-ohtu,
mis on suunatud Euroopale ja Läänele?
Esimesena ütleksin,
et ma pole päris kindel, et näeme ainult nõrka juhtimist.
Minu meelest näeme ka eksitatud juhtimist.
Euroopas on mõningaid tugevapoolseid juhte,
kuid minu meelest lähevad nad vales suunas,
ja tihti, nagu oleme rääkinud korruptsioonist EL-is,
võime rääkida ka korruptsioonist maade valitsustes
ja poliitiliste juhtide õõnestamisest. Nad kõik näivad tahtvat--
Näiteks Suurbritannias pole paremtiib parem, vaid vasaktiib.
See käib pea kõigi Euroopa valitsuste kohta.
Nad järgivad sama vilepuhumist vasaktiiva ja globaliseerumise suunas.
See maskeerub tihti millekski muuks, kuid see on problemaatiline
ja viib erinevate olukordadeni. Mõtleme näiteks Briti Hiina-otsustele
vahetult enne koroonapandeemiat. Neid parandati pandeemia käigus.
Hiina suhtes tehti täiesti arulagedaid otsuseid.
Hiinale tehti ohtlikke järeleandmisi, mida kõik nägid.
Nüüd on esile tulnud sama korruptsiooni tulemusi.
Ja kui mõelda Venemaa nõrkusele,
on see meie jaoks suur mure, nagu algul mainisin.
Me ei taha Venemaad, mis on nii tugev,
et see püüaks edaspidigi jõuga Euroopa osi domineerida.
Seda julgustab ju, nagu olen varem tõdenud,
et üks Putini tähtsamaid põhjuseid Ukraina ründamiseks
oli Bideni lahkumine Afganistanist.
See, kas oleks tulnud seal olla, on ise küsimus.
USA ja NATO näisid nõrkadena. Sama ka Malis,
kust viisid väed välja Suurbritannia, Prantsusmaa ja Saksamaa.
Iseasi, kas seal oleks üldse tulnud olla.
Kuid lahkumine Malist Venemaa ähvarduste ees näitas nõrkust.
Minu meelest pole suurimad mured seotud sellega,
et Venemaa võib Ukraina sõja kaotada. Ta võib kaotada või ka mitte.
Aga mõlemal juhul järgnevad tohutud tagajärjed.
Kuidas kommenteerite?
See on enamjaolt tõsi.
Naaseme juhtimise määratluse juurde.
Minu meelest on sellele seletus,
miks erandeid mitte arvestades enamik Euroopa juhte nõrgad on.
Põhjus on selles, et ei tunnistata tugeva rahvusriigi tähtsust.
Usun, et kõik demokraatiad vajavad tugevat rahvusriiki,
rahvuslikku suveräänsust ja kultuuriidentiteeti.
Inimesed peavad teadma, kes nad on ja kuhu kuuluvad.
Peab saama koguneda riigi lipu ümber.
Peab saama otsustada oma eelarve, seadusandluse
ja immigratsioonipoliitika üle. See pole enam võimalik.
Me ei otsusta enam, kes tohib meie rahvusriiki tulla ja kes mitte.
Meil on rahaülekandeliit, kus me ei otsusta enam oma raha üle.
Ja seadusandlusprotsess. Olen seadusandja.
Rohkem kui pooled seadustest, mida peame järgima,
tulevad Brüsselist, mitte meie enda valitsuselt.
Minu meelest on see probleem. EL-i hea juhi definitsioon on juht,
peaminister, kellel on sõpru Euroopa Nõukogus.
See on definitsioon. Kõigile tegi nalja Trumpi "Ameerika esikohale" suund.
Minu meelest on see õige suund.
Iga riik peaks mõtlema eelkõige oma maale.
Koostööks teiste riikidega pole vaja poliitilist liitu.
Euroopa Liit käivitati 1950. aastail.
Holland oli üks seitsmest asutajariigist.
See oli puhast majanduskoostöö.
Kui tahetakse tugevat juhtimist, tuleks naasta selle juurde,
et rahvusriigid otsustavad ise tähtsamate asjade üle.
Nüüd juhivad meid eurokomissarid, keda pole valitud valimistel,
või Europarlament, mille valimised huvitavad vaid 20-25 % inimesi.
Taastame rahvusliku suveräänsuse ja identiteedi.
Kui sa ei tea, kes sa oled, ei tea sa ka, kes sa pole.
Miks tuleb islamimaadest nii palju immigrante?
Sest võimul on kultuurirelativistid.
Seda tuleks muuta. See on minu põhisõnum.
Prof Czaputowicz, see, mida äsja kuulsime,
on väga erinev Poolas toimuvast,
ja Poola on minu meelest seetõttu häbitult sihikule võetud.
Ühelt poolt nõutakse enamikult EL-i riikidelt
EL-i seaduste järgimist.
Kuid eksisteerib "Poola tingimus", kus öeldakse:
"Kui asi kuulub EL-i mandaadi konteksti."
Kuidas see Euroopa institutsioonides vastu võeti?
Mõnedel teistel maadel, nagu Saksamaal,
on põhiseaduses tingimus,
et konstitutsioon on EL-i seadusest kõrgemal,
kui kompetents pole eelnevalt üle antud
mainitud rakendamiskontekstis EL-i tasemele.
See on samasugune.
Kuid probleemiks on, et riike ei kohelda ühtmoodi.
Poolat, Ungarit ja teisi uustulnukaid koheldakse teise mõõdupuu alusel.
Kommenteeriksin ka juhiküsimust
Venemaa sõja suhtes. Minu meelest on siin muudki.
Minu meelest on kahe juhtriigi,
Saksamaa ja Prantsusmaa poliitilises kultuuris midagi,
kus Venemaal on eriline roll.
Poliitilist kultuuri on väga raske muuta.
Saksamaa sotsiaaldemokraadid ja kristlikud demokraadid
mõistavad piisavalt Venemaad.
Nende meelest on Venemaal tulevikus tähtis roll
Euroopa julgeolekusüsteemis ajaloo ja geopoliitilise kujutluse tõttu
ning ka USA tasakaalustajana.
See on põhiprobleem. Kuidas seda kultuuri muuta?
Vaja on aega. Sellesuunalisi pürgimusi on.
Meenutame Normandia formaati
Ukrainaga tegelemise teemal.
Mainin fraasi, mida tavatseti NATO kohta kasutada.
Võib öelda, et formaat loodi
venelaste sees, ameeriklaste väljas ja ukrainlaste all hoidmiseks,
ning Venemaaga vastastikuse kaubavahetuse omamiseks.
Sellel on mitmeid põhjuseid.
Suund oli vale. Seda tunnistatakse nüüd. Probleem on selles, miks eksiti.
Miks ei kuulatud meie maa ja regiooni hoiatusi?
Minu vastus on, et strateegilise kultuuri muutmine
ja Venemaa rolli vähenemise aktsepteerimine võtab aega.
See on kõigile väljakutseks.
Tõsi. Dr Bardaji, kuna kindral Naumann
ei pääsenud Saksamaad kaitsma, langeb see roll teile.
Kui võiksime seada--
Vaevalt, et Saksamaa valitsus minuga ühel nõul oleks.
Tahaksin kuulda teie arvamust.
Minu meelest on see üsna irooniline.
Euroopa institutsioon, mis surub üsna aktiivselt maha
rahvuslikku suveräänsust kõiges, kus seda esile kerkib
kõikjal Euroopa Liidus. Ja nüüd teeb ta põikpäiselt tööd
Ukraina rahvuslike pürgimuste toetamiseks.
See näitab, ja seda ütlevad ka ukrainlased,
seda kuuleb ka mujal Euroopas ja meiegi ütleme seda,
et ilma rahvusliku tahteta riiki kaitsta
ei saa rahvusriigid eksisteerida. Mil määral see paradoks töötab?
Paradoksi võiks seletada naastes NATO ja EL-i sekkumise alghetke.
EL sekkus täiskäigul, tänu välissuhete esindajale,
kes nägi, et EL-il on võimalus
mööduda NATOst, kes veel kõhkles.
Asi oli pigem institutsioonide konkurentsis
kui Venemaa ründamisele reageerimises.
Algul mõeldi sedagi, et Ukraina annab paari päevaga alla.
Seda ei juhtunud, nagu ei sedagi,
et Venemaa paari nädalaga kokku variseb.
Seejärel hakkas Bideni valitsus Ukrainale abi süstima.
Kohe algul tehti viga. Seejärel oldi juba sekkutud,
ega teatud, kuidas välja pääseda.
Tahaksin rõhutada üht olulist asja.
Siin on tõesti konflikt, kogu see rahvuslik suveräänsus
ja see, kuidas Brüsselis rahvuslikule suveräänsusele vastu ollakse.
Hispaanias käib kahjuks
Montesquieu tapmine.
Valitsus püüab saada kohtusüsteemi ja teisi süsteeme oma kontrolli alla.
Samas asjas süüdistas EL Poolat.
Kuna Poolas oli võimul konservatiivne partei,
ründas EL seda kogu jõust.
Hispaanias on võimul sotsialistlik vasakleer ja kommunism,
ja EL ei ütle midagi. EL harrastab alati sellist topeltstandardit,
kuna selle geneetiline kalle on nii sotsiaaldemokraatlik kui vasakpoolne.
Meil on aeg öelda, et nüüd aitab.
Palume vastust ülemvolinik Borrellilt,
kes oli varem Hispaania välisministriks.
Kol Kemp, Brexiti toetajana naudite seda vestlust.
Kas võiksite rääkida Inglismaa perspektiivist?
Kuigi Ühendkuningriik või Suurbritannia lahkus EL-ist,
on see endiselt vastamisi mitmete Euroopa väljakutsetega.
Tahtsime lahkuda EL-ist,
et võiksime ise oma asjade üle otsustada
ning säiliksid rahvuslik suveräänsus ja esindatusdemokraatia.
See oli peamine põhjus. Oli ka teisi.
Otsesõnul, seda pole veel mõistetud.
Seda on üritatud, kuid EL on torpedeerinud mitmeid katseid.
EL-il põhimõtteliselt õnnestus annekteerida Põhja-Iirimaa.
See on praktiliselt osa EL-ist. Püüame seda muuta.
Sellest probleemist on arenemas
potentsiaalne vägivaldsuste taaspuhkemine,
seekord peamiselt protestantide poolt,
sest nad on provintsi annekteerimise vastu.
Seda kasutatakse minu meelest relvana
teiste EL-vastaste liikumiste vastu.
Geert ütles, et enamik Hollandi seadusi lähtub Brüsselist.
Samamoodi tuleb enamik meie seadusi endiselt Brüsselist.
Asja pole tajutud ja muutmist kardetakse.
Osaliselt on põhjuseks see,
et Suurbritannia võimukandjad ja eliit kõikides parteides,
avalikus halduses, riigiameteis ja riigile lähedalseisvais organeis
toetavad jõuliselt EL-i ja loodavad, et ühinetakse uuesti.
Näiteks kaitseministeeriumis ja mujal osaletakse jõuliselt
EL-i kaitseliidu moodustamises hoolimata EL-ist lahkumisest.
See on ohtlik ja murettekitav. Brexiti ajal oli optimismi,
kuid organisatsioonil on õnnestunud säilitada oma kägistushaare
vähemalt meie juhtide meelte üle, et tee on osutunud raskeks.
Liigume kohe järgmise teema juurde - energiakriis.
Küsin siiski teilt, hr Wilders - kui uurime EL-i võimu
Hollandis ja Hollandi põhiseadust
ning selle artikleid 90 ja 93,
mis annavad rahvusvahelistele lepingutele rohkem kaalu
kui kohalikele seadustele.
Mil määral on see mõjutanud praeguse olukorra tekkimist?
Nüüd on ju igasuguseid woke-agendasid
taastuvenergiavormide sunniviisiliseks edendamiseks.
Hollandis käib praktiliselt farmerite ellujäämisvõitlus.
Ca 3 000 farmerit kaotab lähitulevikus oma elatise,
ja põlvkonnad on kultiveerinud neid alu sadu aastaid.
Mida tehakse valesti ja kuidas olukorda parandada?
Tegelikult hoolib sotsialistlik vasakpoolne liberaalne perspektiiv
rohkem oma ideoloogiast kui kodanike muredest.
See tapab kõiki riike, kus nad võimul on.
Oleme maaharijate ja kalameeste maa.
Nad mõtlevad vaid keskkonna- ideoloogiale ja tapavad farmereid
ning sunnivad neid äri lõpetama.
Samamoodi ka immigratsiooni alal. Meie põhiseaduses on artikleid,
mille järgi rahvusvahelised lepingud ja EL-i seadused
on riigi konstitutsioonist kõrgemal.
See tähendab, et meil pole võimu karmistada immigratsioonipoliitikat,
kuigi see oleks vajalik. Meil on suuri probleeme.
Kõik immigrandid pole kurjategijad,
kuid nad domineerivad kuritegevus-, vägistamis- ja muus statistikas.
See peaks lõppema. Rahvas tahab, et see lõppeks.
Üks põhjus, miks EL-il puudub usutavus, on see,
kui kodanikud Hollandis ja teistes maades kogevad,
et nad ei suuda muuta suundi, mida tuleks muuta.
Ehk võiks öelda veel midagi Venemaa kohta.
Mulle ja mu parteile on selge, et on vaid üks ründaja
ja see on Putin. Ta tegutseb autoritaarse kurjategija kombel.
Kuid ei tohi alahinnata selliste kodanike hulka,
kes on vastu sanktsioonipoliitikale.
Miks? Nad pole niivõrd vastu sanktsioonidele,
kuivõrd teavad, et sanktsioonid pole kunagi peatanud sõda,
või toonud rahu.
Kui EL määras Venemaale sanktsioonid,
näiteks nafta suhtes ja lõpetas nafta impordi,
müüs Venemaa seda sellest hoolimata maadele nagu Hiina ja India
ehk vähem, kuid kallimalt, nii et kasu on suurenenud.
Putini sõjamasin jätkab endiselt.
Nad ei kannatanud. Aga kes kannatas?
Venemaa vastas gaasi- sanktsioonidega. Meie kodanikud.
Kui mõelda, kuidas saada toetust ja mõistan seda,
siis nii seda ei saada.
Gaasi- ja elektriarved ja toiduhinna tõus ajavad inimesed hätta.
Nad teavad, millest see johtub. Nad mõtlevad esmalt oma huvidele.
See pole asotsiaalne või vale.
See on tavaliste eurooplaste enamuse vaatenurk.
Euroopa Liit on ka väitnud,
et suurim oht Euroopale on külm sõda
ja suhete katkemine Venemaaga.
Me pole nõus. Poola peab suurimaks ohuks kuuma sõda.
See tuleb ära hoida.
Lugesin hiljuti liidukantsler Scholzi populaarset artiklit,
kus ta käsitles välispoliitikat ja sedagi asja.
Ta nõudis juba rahu. See on enneaegne.
Peame vaid toetama Ukrainat, sest meid ähvardab sõda,
mis võib ka laieneda.
Võitsime külma sõja. Teame, kuidas käituda.
Venemaad võib võita vaid tema isoleerimisega
ja sanktsioonidega, isegi kui maksame selle eest kõrgemate elamiskuludega.
See võib olla vältimatu. Tuleb säilitada ühisrinne.
Venemaale määrati nüüd üheksandad sanktsioonid. Need toimivad.
Venemaa majandus nõrgeneb.
Nüüd tuleb kehtestada hinnalagi ka naftale,
et see majandus nõrgeneks, sest see on meile ohuks.
Tunneme, et ohuks on lihtsalt sõda,
ja peame vaid selle hinna üle elama.
Vähemalt Poola võtab vastu palju Ukraina pagulasi,
peamiselt peresid, naisi. Nad on koolides. See on kulu,
kuid oleme valmis maksma, sest alternatiiv oleks palju hullem.
Lühidalt. - Olen selle nägemusega nõus,
kui mitte poliitiliste suundadega.
Ja muidugi tahavad kõik Ukrainat aidata,
kuid sellelgi on omad piirid.
Hollandi kaitseminister ütles hiljuti,
et kui Holland peaks täna sõtta sattuma, peaks ta vastu kolm päeva,
sest meil pole isegi tulejõudu. Meil on puudu peaaegu kõigest.
Meil pole isegi tanke. Rendime neid Saksamaalt.
Meil pole laskemoona.
Minu arust peaksime suutma kaitsta esmalt ennast, mitte aitama teisi.
Ja ka Suurbritannia ja Saksamaa on ehk abistamisega piirini jõudnud.
Ja esimese asjana tuleks NATOna aidata tugevdada NATO piire.
Hollandi armee aitab Leedus ja Rumeenias. Olen selle üle rõõmus.
Peaksime siiski suutma kaitsta omaenda maad.
Ukraina aitamisel on seega piirid.
Minu meelest on Euroopa valitsustest, mis värvi need ka poleks,
hullumeelne süüdistada energiahinna tõusus sõda.
Tuleb uurida sügavamalt. Tõeline süüdlane on Angela Merkel.
Ta otsustas sulgeda tuumajaamad,
kui Euroopas levis tuumaenergia vastasus.
Kui energiapoliitikas oleks valitud teine tee,
võiksime seada sanktsioonid ilma negatiivsete tulemusteta.
Tuleb uuesti mõelda, kuidas olla iseseisvamad
ja kuidas ümber mõelda
ülemüüdud taastuvenergiavomid,
mis ei suuda ega pole piisavalt kulutõhusad
tootma piisavalt energiat, ja võtta uuesti kasutusele tuumaenergia.
See on ainus väljapääs energiajulgeoleku seisukohast.
Kui rääkida riigikaitsest,
olen täiesti nõus. Meil pole tahet
tõrjuda isegi illegaalseid immigrante, kes paadiga kanali ületavad.
Ma ei usu, et NATO-l, et ühelgi NATO liikmel,
ehk ainult USA-l, kuid seegi on ebakindel,
piisaks tahet kasutada Venema vastu sõjalist jõudu.
Kui Venemaa hammustaks tüki näiteks Poolast,
võitleks Poola kindlasti tugevalt vastu,
kuid ma ei tea, kui mitu Euroopa riiki füüsiliselt appi tuleks.
Rääkisime varem nõrgast juhtimisest.
Ma ei usu, et juhtimine on piisavalt tugev näiteks Saksmaal,
Prantsusmaal või Suurbritanniaski, et saata vägesid
kaitsma NATO liiget, kuigi leping selleks kohustab.
Kui Lääne-Euroopa maad selleks valmis pole, kuidas saab USA olla?
Meil pole valmisolekuid kaitsta omaenda riike,
ja kahtlen väga, et pole ka poliitilist tahet.
Kui kindral Naumann siin oleks, ütleks ta, et eksite.
Ütleks jah, ja on korduvalt öelnudki. Tal on kindlasti õigus.
Professor Czaputowicz, kas seda meeleolu on ka Poolas tunda?
Poola on olnud neis asjus eelkäija.
Kui Venemaa okupeeris Krimmi ja annekteeris selle,
oli Poola peaaegu ainus Euroopa maa,
mis on 2000. aastate algusest peale vastu pannud ja selle eest hoiatanud.
See johtub sellest, et elame selles Euroopa osas
ja mõistame ajaloo tõttu Venemaad paremini.
Aga ma ei usu, et Venemaa sõjaliselt Hollandit ähvardaks.
Ega ka Saksamaad ja teisi riike. Te ei pea end kaitsma,
sest olete ohutuses ja poliitikud teavad seda.
Problemaatiline praeguses olukorras on see, et kuigi olete Leedus
ja sakslased on Slovakkias ja nüüd ka Poolas
oma Patrioti patareidega, on see siiski vale signaal ukrainlastele,
sest hetkel on meilgi turvatunne.
Venelased pole valmis NATO riike ründama.
Probleem on, et see võib olla ette- käändeks Ukraina mitte toetamisele.
Me ei aktsepteeri seda, et Ukrainalt alu ära võetakse.
See on kaalul. Peame jätkama Ukraina toetamist.
Poola valitsus ütles sakslastele:
"Viige patareid Ukrainasse. Neist on seal rohkem kasu."
Olen nõus ka koloneliga.
Ma pole kindel, et lepingukohuseid austatakse sellises olukorras,
kui ähvardab oht või võimalik sõda. Olukord on keeruline.
Ukrainlased võitlevad meie eest,
Lääne eest. Peame seda toetama.
See on ka meile parim viis oma väärtuste kaitsmiseks.
kui ukrainlased kaotavad,
ootab probleem Euroopa Liitu, NATOt ja kogu maailma.
Euroopa ühtsuse teemal, mida kol Kemp mainis,
hr Wilders -
Prantsusmaa ja Itaalia vaidlesid hiljuti immigratsiooni teemal.
Itaalia olevat suunanud nad Prantsusmaa poole.
Kas see on uus reaalsus,
kus kohe, kui tekib kriis, hakkab Euroopa ühtsus mõranema?
Jah, kindlasti. Võib tunduda veider, kuid nii see peakski olema.
Riigid peaksid saama otsustada oma huvide üle.
Euroopal on igasuguseid plaane, nagu Dublini korraldus.
Näiteks kõigist asüülitaotlejaist, kes Hollandisse tulevad,
tuleb 95 % maitsi. Meil on vaid kaks piiri Saksamaa ja Belgiaga.
Need on turvalised riigid, nii et kumbki neist pole asüülitaotleja.
Need on immigrandid, kes tulid turvalistest riikidest.
Ometi ei võta Saksamaa ja Belgia neid tagasi.
Kahjuks peame end lõpuks ise kaitsma
ja saama otsustada oma piiride üle.
Toetan meie riikide piirivalve taaskäivitamist,
sõjaväepolitsed ja Schengeni lepingu tühistamist,
et võiksime ise otsustada, kes võib riiki tulla ja kes mitte.
Kui meie piiridele tuleb keegi Süüriast, Afganistanist või Etioopiast
ilma viisata Saksamaa kaudu ja taotleb asüüli,
öeldakse, et Saksamaa on turvaline. Head aega!
Me ei saa endale lubada enam vastu võtta selliseid hulki,
nagu Hollandisse saabub.
Enamik neist on muide 20-30-aastased mehed.
Naised jäävad sinna. Siia tulevad noored mehed.
See tuleb peatada. Seda tuleks teha ühepoolselt. See on ainus viis.
Räägime muidugi illegaalsest immigratsioonist.
On ka legaalne võimalus taotluse jätmiseks
ja riiki tulemiseks.
Kui nad täidavad kõik vajalikud kriteeriumid, võivad nad--
Vabandust, ehk normaalse immigratsiooni puhul,
kuid mitte pelgupaigataotlejaile. Mis liiast, see liiast.
Rohkem kui 50 000 inimest taotleb igal aastal Hollandist asüüli.
Nad magavad väljas.
Me ei suuda neid isegi majutada või toita.
See tuleks peatada. Rahval on sellest kõrini.
Kui seda tahetakse toetada, tuleks see peatada.
Eriti, kui see toimub kohalike ühiskondade arvelt.
Dr Bardaji, enamik immigratsioonist Euroopasse
ei tule enam tingimata Türgi, vaid Hispaania kaudu.
Kahjuks tuleb enamik islamistlikust immigratsioonist
värskeimate luureandmete järgi Aafrika kaudu.
Kas nad tulevad Afganistanist või mujalt, nad mõistavad,
et Kreeka on järelevalvet juba paar aastat karmistanud.
Mis seal toimub?
Esiteks on olemas terve organisatsioonide võrgustik,
kes on pühendunud inimeludega mängimisele.
Mõned on maskeerunud kodanikeühendusteks,
kuid nad on inimkaubitsejate mafiagrupid.
Nad tuleb kontrolli alla saada.
Muidu illegaalset immigratsiooni ei peata.
Teiseks on vaja piirivalvet.
EL-i piiri- ja merepiirivalve amet Frontex on naljanumber.
Riigid peaksid piirivalve tagasi oma kätte võtma.
Hispaanias on tänavu toimunud kolm terrorirünnakukatset.
Nende eest vastutajad tulid laevaga Põhja-Aafrikast,
Alžeeriast ja Marokost. 99 % tulijaist on sellised,
kes tahavad sotsiaalhüvesid, mida eurooplased tasuta annavad.
Kuid nende seas on neidki, kellel on halvad kavatsused.
Suur osa ei usu meie väärtustesse,
ja kui on matš, teevad nad kuritegelikke, barbaarseid asju.
Kogu immigratsioonipoliitika tuleks ümber mõelda.
Nüüd on see Brüsseli bürokraatide käes. Nad sunnivad meid
aktsepteerima kvoote, mis ületavad meie võimed ja on liiast.
Me ei saa võtta üle selle, millega suudame mõistlikult tegeleda.
See piir on juba ületatud.
Taas: berber, mitte barbar. Barbarid on täna üsna tsiviliseeritud.
Meil Suurbritannias on täpselt sama probleem.
Nad tulevad Hispaaniast, ületavad Inglise kanali
ja tulevad Suurbritanniasse.
Ja Prantsusmaa ei tee meiega koostööd selle peatamiseks.
Miks? - Just. See ongi huvitav.
Tegelikkus on see, et kui paadiga merele päästakse,
ei tee prantslased nende maale tagasi toomiseks midagi.
Nii jõuavad nad brittide päästepaatidesse,
rannavalvelaevadele või võrgustikku, millest Rafael rääkis.
Kuid EL rahastab ju paljusid neist kodanikeühendustest,
mis immigrante illegaalselt EL-i aitavad.
Kus siin loogika on? - Seda polegi.
Seda tuleb tunnistada ja sellega tegeleda.
Ja need pole vaid kodanikeühendused.
Kaasa lööb ka põrandaaluseid võrgustikke.
Euroopa luure-, politsei- ja julgeoleku- tegevus peaks keskenduma sellele.
See ei lõpeta seda, kuid nii saaks seda oluliselt piirata.
Seejärel on probleem selles, kuidas neist vabaneda.
Suurbritannia koostas 6-8 kuu eest programmi
illegaalsete immigrantide saatmise kohta Rwandasse.
Ükski pole läinud, sest kohtusüsteem ei luba seda.
Selle oluliseks põhjuseks on
osalus Euroopa Inimõigushartas.
See ei luba meil riigina teha, mida meie seadusandjad otsustavad.
Loogiline lahendus on lepingust lahkuda
ja luua oma vastav inimõigusleping.
Kuid minu meelest on see kombinatsioon
inimkaubitsemisvõrkude vastutusele võtmisest
ja juriidilise korralduse loomisest riigist lahkumiseks.
Austraalial õnnestus hästi illegaalne immigratsioon vaos hoida.
Ärgem unustagem inimesi ja ideoloogiat,
mis meie maadesse saabuvail inimestel on.
Me ei räägi kanadalastest, ameeriklastest, norrakatest
või kristlastest. Räägime islami taustaga moslemeist.
Nagu ütlesin, kõik moslemid pole muidugi halvad inimesed.
Üks vasakpoolne institutsioon Hollandis ja Saksamaal
korraldas küsitluse, kus osales Hollandis miljon moslemit.
Selgus, et 70 % neist ütles, et kui nad saaksid valida,
valiksid nad pigem šariaadiseaduse kui meie sekulaarsed seadused.
10% neist ütles, et on vajadusel valmis kasutama jõudu
ja vägivalda Hollandis, 100 000 inimest,
kaks korda rohkem, kui Hollandi armees sõdureid.
Ma ei väida, et nad teevad seda homme,
kuid vasakpoolsete ja liberaalide mõte sellest,
et nad võiksid sulanduda või integreeruda ühiskonda,
ja vahel seda juhtub, kuid tihti mitte.
See pole üksnes asüülitaotlemis- ja immigratsiooniprobleem.
See on eksistentsiaalne oht riikide loomusele ja identiteedile.
Islamistlik immigratsioon tuleks peaaegu täielikult peatada.
See on karm, kuid tõsi.
Professor, lõpetame selle teema teiega.
Poola on tegelenud hübriidimmigratsiooniga üsna hästi.
Irooniliselt oli EL valmis selles Poolat toetama,
sest see tuli Valgevenest Venemaa toel.
Mil määral olukord veel kestab?
See kestab. See on osa mängust.
Venemaa strateegia on julgustada tulijaid Iraagist, Süüriast ja mujalt
mitte Minskisse, vaid Moskvasse. Nad toimetatakse Poola piirile,
Valgevene ja Poola piirile.
Osa pääseb üle ja nad saadetakse tagasi.
Osa võib jõuda kaugemale.
Vastutame oma piiri eest.
Aasta eest tahtis Angela Merkel teha Putiniga lepingu
paari tuhande immigrandi vastu võtmiseks.
See oli vale, sest Putin tahtis ja ajas seda.
Poola tegutses otsustavalt.
Ehitasime piirile müüri või tara. Püüame piiri valvata.
See on meie kohus.
Poola on maa, kelle piir on samas ka EL-i välispiir.
Kuid veel sinu öeldu kohta. 90% tulijaist on mehed.
Samal ajal on meile tulnud miljoneid põgenikke Ukrainast.
90 % neist on naised, sest mehed jäid võitlema.
Neid koheldakse õigesti. Tuleb uurida põhjuseid
ja eristada tõelisi pagulasi, kes põgenevad sõja eest
ja tahavad võimalusel naasta,
nendest, kes tahavad vaid sotsiaalabi tõttu Euroopasse kolida.
See on tähtis vahe.
Saade on peagi lõppemas.
Tahaksin kuulda, mis mõtteid teil on lähituleviku kohta.
Paneme korraks pähe prohvetimütsi.
Dr Bardaji, mis on tähtsaim, millele tuleks keskenduda
tuleval, 2023. aastal?
Me ei rääkinud veel tuumarelvastatud Iraanist.
Ta liigub selles suunas. Kas see ilmneb kuidagi tuleval aastal?
Arvan, et ilmneb. Kuid tahan kaugemale vaadata.
Lääs on nõrk, kuid mitte välis-, vaid sisevaenlaste tõttu,
alates illegaalsetest immigrantidest,
kes ei austa meie kultuuri ja kombeid,
tsensuurini, mis ilmnes eelmine nädal
tänu Elon Muskile Twitteris ja sotsiaalmeedias.
See woke-mentaliteet söövitab meie keskseid väärtusi.
Kui me seda tõsiselt ei võta, ootab Lääne tsivilisatsiooni häving.
Meie oma nõrkused hävitavad meid.
Võime rääkida Iraani tuumapommist või Hiina väljakutsest,
kuid kui me ei võta tõsiselt oma identiteeti, väärtusi,
oma institutsioonide tugevust, oma kultuuri, usundeid
ja sõnavabadust, ootab meid häving.
Woke-mentaliteet viib meid
alistumise uuendatud vormi suunas.
Kas jõuludeks midagi head ka räägite?
Kahjuks ei.
Usk on midagi, mille tõttu surrakse.
Ideoloogia on midagi, mille nimel tapetakse.
Woke-mentaliteediga inimeste seas on rohkem neid, kes tahavad tappa.
Täpselt. Tänapäeval puudub ohverdamine.
Olen Rafaeliga kõiges nõus, sest olen alati ühel nõul.
Iraani tuumaoht on tõesti oht, mis pidevalt lähemale tuleb.
Bideni valitsus on üritanud igati tuumalepet elustada,
fundamentaalselt vigast lepingut,
eelkõige seetõttu, et Trump USA sellest välja viis,
mitte niivõrd seetõttu, et see oli nii hea.
Euroopa maad, kes protsessis osalevad,
on nüüd tagantjärele tunnistamas ohte, mida see hõlmab.
Kui arvestada Iraani toetust Venemaale
nii droonide kui rakettide tarneid Venemaale,
kui ka Iraani sisemisi sündmusi ja rahvarahutusi,
siis vaevalt, et leping iial teoks saab.
Igal juhul on Iraan väga lähedal, ja arvatavasti suudab ta juba toota
piisavalt kõrgtasemel rikastatud uraani,
et valmistada mitu tuumapomme. See, mida neil veel pole
ja tõenäoliselt ei tule veel aastaid, ehk 1-2 aastat,
on uraani muutmine relvaks, nii et suudetaks valmistada pomm,
kuid see tuleb veel.
Ehk Venemaa ja Iraani suhe tekitab muret.
Absoluutselt, kaasa arvatud see,
et venelased tahavad aidata iraanlasi ettevalmistustes.
Igal juhul on see asi, millega tuleb tegeleda,
ja tõenäoliselt sellega ei tegeleta, oleme peagi vastamisi
tuumarelvastatud teokraatliku diktatuuriga.
Mul on veel üks trumpkaart varuks.
See on Iisrael, kes võib otsustada asjaga tegeleda.
Aga midagi positiivset? - Mitte midagi positiivset.
Ainult süngust. Illegaalne immigratsioon--
Väga inglaslik. - Täpselt. Sünged jõulupäevad.
Illegaalne immigratsioon jätkub, Ukraina sõda jätkub.
Hiina oht kasvab veelgi.
Kahjuks pole mul häid uudiseid.
Iraanil on valmisolek. Tal on nii tuumaprogramm
kui kohaletoimetamissüsteem ja ka kavatsused.
Tuleks seega olla valvel ja toetada ka meie sõpru Iisraelis.
Kuid kahjuks on mulle kuulutatud islami fatwasid 18 aastat.
Neid on andnud al-Qaeda, ISIS, Pakistani mullad ja Iraan. - Palju õnne!
Teed ilmselt midagi õigesti. - Olen õppinud midagi sellest,
et mul pole olnud 18 aastat vabadust.
See on see, et ei tohi kunagi järele anda.
Usun, et paljud Euroopas jagavad seda doktriini,
sest kogevad, et valitsused ei võta neid tõsiselt.
Nad kannatavad immigratsiooni- probleemide, kuritegude,
elektriarvete, toiduhinna tõusu ja muu pärast,
ning nende mõõt on täis. Nägime midagi positiivset
ja olen ehk ainus, kellel on midagi positiivset.
Euroopas on toimunud poliitilisi muutusi. Itaalias on uus laine.
Varem Poolas ja Ungaris.
Hispaanias kogub jõud selline partei nagu Vox.
Näeme patriootiliste parteide tulemusi Prantsusmaa parlamendis.
Ja teisi parteisid, ka mu enda parteid.
On põhjust optimismiks. Rahvas ei tohi lihtsalt järele anda,
ei mulladele ega ka oma valitsustele,
kes ei arvesta nende vajadustega, ja tuleb nõuda muutust
ja hääletada vastavalt.
Usun, et Iraan võib jõuda arendustöös nii kaugele,
et suudab luua tuumarelva.
Ehk Trump eksis, kui oma riigi nii külmalt tuumaleppest eemaldas.
Samas on bandiite,
kes usuvad, et tuumarelva hankimine
muudab riigi poliitika vastutustundlikumaks.
Selle näiteks on Pakistan, India ja isegi Põhja-Korea.
Ehk tuleks püüda seda peatada.
Minu meelest on probleemiks, et Venemaa ja Iraan on liidus.
Iraan toetab Venemaad sõjaliselt ja tekitab kannatusi Ukrainas.
Tulevase aasta halvim stsenaarium pole minu meelest sõja jätkumine,
Ukraina ja Venemaa sõja jätkumine.
Halvim stsenaarium on see, et sõda lõpeb
Moskva ootuste kohaselt.
Tuleval aastal on vaja strateegilist kannatlikkust.
Tuleb lihtsalt oodata. Pikemas perspektiivis on Lääs tugevam.
See on demokraatlik. See valmistab paremaid relvi.
Me ei tohi kiirustada.
Me ei tohi püüda kiiresti rahulepinguni jõuda,
et normaalsesse rutiini naasta.
See on suurim oht. Võime olukorda mõjutada
ja positiivne stsenaarium võib realiseeruda
See on sõja lõppemine millalgi tulevikus,
ja nii nagu ukrainlased tahavad seda lõpetada.
Midagi positiivset?
Optimism Lääne demokraatia eelise suhtes,
võrreldes autoritaarsete režiimidega. Lääne demokraatia võidab.
Lõppkokkuvõte dr Bardajilt
Euroopa Liidu institutsiooni korruptsiooni kohta.
Kas see paljastatakse kunagi?
NSVL-i lammutamine võttis 70 aastat.
Loodan, et EL jõuab selle punktini
ning variseb kokku tänu patriootidele või tsivilisatsioonimeelsetele.
See on tänaseks kõik. Aitäh, dr Bardaji, kol Kemp,
hr Wilders ja prof Czaputowicz.
Aitäh, head vaatajad!
Veel kord - Häid Jõule meie kõigi poolt
ja Head Uut Aastat! Järgmise korrani! Head õhtu jätku!
Tõlge: Monika Jaaguri
Teisi TV7 saateid ja toimetuse artikleid
leiate meie kodulehelt aadressil www.tv7israelnews.com.