TULD JERUUSALEMMAST Usu loomus
Shalom kallid sõbrad! Rõõm olla teiega, kus te ka poleks.
Täna tahan rääkida väga tähtsal teemal.
Mis on usu iseloom?
Kust usk tuleb?
Loeme Roomlaste kirja 10. peatükist salmi 17.
"Nii tuleb siis usk kuuldust, aga kuuldu Kristuse sõna kaudu."
Usk tuleb kuulmisest, aga kuulmine Kristuse sõna kaudu.
Vennad ja õed, on tähtis mõista,
et usk ei tule meile ilma Kristuse Sõna kuulutamiseta.
Siin on kirjutatud,
et usk tuleb kuulmisest.
Oleme seega huvitatud ja pöörame kuuldule tähelepanu.
Oleme huvitatud sellest, mida kuuleme.
Usk ei tule ilma huvita.
Usk tuleb seega kuulmisest ja kuulmine Kristuse Sõna kaudu.
Et seda usku saada,
peame olema huvitatud Jumala Sõnast,
Piiblist ja Uuest Testamendist.
Usk ei tule ilma huvita.
Kuulmine tähendab, et tahame seda kuulda.
Kui oleme huvitatud, võtame usu vastu.
Kui usk hakkab meis töötama, hakkab muutuma ka meie elu.
Usu loomus on sama, mis Jumala loomus, sest usk tuleb Jumalast.
Jumala Sõnal
on ka jumalik loomus.
Loeme, mida Johannes ütleb peatükis 1.
Johannese 1.
Siit mõistame - Sõna, kuulmine ja usk.
Sõna tähendab Jumala Sõna, mida kuulutatakse.
Kuulame seda ja usk tuleb kuulmise kaudu.
Loeme Johannese evangeeliumi 1. peatükist.
Pidage meeles, mida ütlesin Jumala Sõna kohta.
Johannese 1:29: "Järgmisel päeval
nägi Johannes Jeesust enda juurde tulevat ja ütles:
'Vaata, see on Jumala Tall, kes kannab ära maailma patu."
Esmalt tuleb mõista, et usk tuleb,
kui parandame meelt.
Kui parandame meelt,
tuleb meisse usk.
Me ei paranda meelt selleks,
et täita kõiki juudi rahva 613 käsuseaduse pügalat.
Vennad-õed,
parandame meelt, kui usume,
et Jeesus on Jumala Tall, kes võttis ära maailma patud.
Ta kandis meie patud ristil.
Ta täitis seadust.
Galaatlaste kirjas öeldakse,
et neetud on igaüks, kes puu küljes ripub.
Usume, et kõik meie patud kanti ära ristil.
Vaatame, mida Peetrus selle kohta ütleb.
Täna on teemaks usu loomus.
Seepärast on tähtis teada, millisest usust räägime.
Halleluuja, kiitus Issandale!
Loeme, mida Peetrus ütleb.
Apostlite teod, peatükk 3, salm 19.
"Parandage siis meelt ja pöörduge, et teie patud kustutataks,
nii et Issandalt tuleksid kosumisajad
ja ta läkitaks teie jaoks määratud Messia Jeesuse."
Kui Jeesus tuleb oma Vaimu kaudu meie südamesse,
saame selle usu.
Kui usume, et Jeesus on Jumala Tall,
kes võttis ära maailma patud,
nõustume Jumala tegude ja Sõnaga.
Huvitume Jumala Sõnast.
Kuulame Jumala Sõna.
Siis tulebki usk.
Kristus ise tuleb meisse elama.
Siis tuleb ülikülluse aeg.
See on äärmiselt tähtis asi. Ülikülluslikkus tuleb usu kaudu,
mis tuleb Jumalast. Halleluuja!
Ülikülluslikkus on õnnistus Jumalalt.
Saame õnnistuse.
Ilma Jumalata olime needuse all,
sest me polnud kuulekad tollele usule,
ega kandnud seda usku.
Seepärast läks Jeesus ristile, nagu Piibel kirjutab.
Siis saime Jumala õnnistuse.
Kristuses saime nii usu kui õnnistuse.
Loeme, mida Jeesus õpetas oma jüngreile.
Markuse evangeelium,
peatükk 11.
Kordan veel äsjaöeldut.
Me ei paranda meelt
ega palu andeks,
kuna tahame minna käsuseaduse alla
ja hakata järgima kõiki käske.
Ma pole käskude vastu.
Teame, mida Jeesus Kristus ütles.
Kaks suurimat käsku on: Armasta Issandat, oma Jumalat,
kogu südamest, hingest ja meelest
ning armasta oma ligimest nagu iseennast.
Nende kahe seaduse peal
seisab kogu käsuseadus ja prohvetid.
Kui parandame meelt,
usume, et Jeesus kandis meie patud ristil.
Nõustume Jumala Sõnaga ja nii saame usu.
Vaadake, mida Jeesus õpetas, enne kui Ta risti löödi.
See on huvitav lugu.
Peatükk 11, salm 15.
"Ja nad tulid Jeruusalemma.
Ja Jeesus läks pühakotta ning hakkas välja ajama neid,
kes pühakojas müüsid ja ostsid,
ning lükkas kummuli rahavahetajate lauad ja tuvimüüjate pingid
ega lubanud, et keegi kannaks asju läbi pühakoja.
Ja ta õpetas ja kõneles neile: 'Eks ole kirjutatud,
et minu koda hüütagu palvekojaks kõigile rahvastele?
Aga teie olete selle teinud röövlikoopaks!'
Ja ülempreestrid ja kirjatundjad said sellest kuulda
ning otsisid võimalust Jeesust hukata, sest nad kartsid teda,
kuna kogu rahvas oli hämmastunud tema õpetusest."
Rabide ja Iisraeli tarkade väitel
saavad messial olema oma seadused ja õpetused.
See on Kristuse õpetus.
"Aga õhtuti läksid Jeesus ja jüngrid alati linnast välja.
Ja varahommikul
nägid nad mööda minnes viigipuu juurteni ära kuivanud olevat."
Peatume siinkohal ja püüame mõista, millest käib jutt.
Enne Jeruusalemma tulekut tahtis Jeesus süüa.
Salm 12: "Ja järgmisel päeval Betaaniast lahkumisel
tundis Jeesus nälga
ja kui ta kaugelt nägi lehis viigipuud, läks ta vaatama,
kas ehk midagi selle otsast on leida.
Ja kui ta puu juurde oli tulnud, ei leidnud ta muud kui lehti;
sest ei olnud viigimarjade aeg.
Ja Jeesus ütles puule:
'Ärgu keegi enam iialgi söögu sinust vilja!'
Ja ta jüngrid kuulsid seda."
Usk tuleb kuulmisest
ja kuulmine Kristuse Sõna kuulutamise kaudu.
Nad olid huvitatud ja kuulasid, mida Jeesus ütles.
Sellest usk tulebki.
Pange ka tähele, et Jeesus õpetas neile midagi väga tähtsat.
Miks just viigipuu?
Loeme 1. Moosese 3. peatükist
ja näeme, mis juhtus Aadama ja Eevaga,
kui nad ei kuulanud ega uskunud Jumala sõna.
Nad langesid pattu.
1. Moosese 3:7.
"Siis nende mõlema silmad läksid lahti
ja nad tundsid endid alasti olevat,
ja nad õmblesid viigilehti kokku ning tegid enestele põlled."
See on inimese enda õigsus,
mitte Jumala õigsus.
See sünnib,
kui inimene on Jumala Sõnast kõrgemal.
Samuti näeme, et Jeesusel oli nälg, kuid Ta ei leidnud midagi söödavat.
"Ärgu keegi enam iialgi söögu sinust vilja!"
Jeesus räägib vaimselt sügavast teemast.
Jeesus tuli kuulutama sõna.
Neis, kes kuulevad ja selle sõna vastu võtavad,
kasvab usk.
Ta ei seo endale enam viigilehti ümber,
ehk ei ela enam oma õigsuses.
Ta ei püüa end ise õigeks teha.
Jumal teeb ta õigeks.
"Ja varahommikul
nägid nad mööda minnes viigipuu juurteni ära kuivanud olevat.
Ja Peetrus, kes mäletas, ütles Jeesusele:
'Rabi, vaata, viigipuu, mille sa needsid, on ära kuivanud!'
Ja Jeesus vastas neile: 'Olgu teil usku Jumalasse!'"
Usk Jumalasse
on jumalikku päritolu.
See usk on jumalik.
"Tõesti, ma ütlen teile, kes iganes ütleb tollele mäele:
'Kerki ja kukuta end merre!' ega kõhkle oma südames,
vaid usub, et see, mis ta räägib, sünnib, siis see saabki talle!
Seepärast ma ütlen teile:
Kõike, mida te iganes palves endale palute -
uskuge, et te olete saanud, ja see saabki teile!
Ja kui te olete palvetamas, siis andke andeks,
kui teil on midagi kellegi vastu,
et ka teie Isa taevas annaks teile andeks teie eksimused."
Jumala usk kannab vilja.
Annate andeks, sest teie patud on andestatud.
Kui te ei toetu oma, vaid Jumala õigsusele.
Jumala usk annab teile Jumala õigsuse.
Aabraham uskus Jumalat ja see arvestati talle õigsuseks.
Usk tuleb Jumala Sõna kuulmisest.
Olete õigeks tehtud.
Te ei püüa end ise õigeks teha.
Annate teistele andeks,
sest ka teie patud on teile andestatud.
Jeesus kandis meie patud ristipuul.
Halleluuja! Nii oleme tervemad.
Loeme, mida Peetrus selle kohta ütleb.
Temagi ütleb midagi huvitavat.
Halleluuja! Tänu Issadale!
1. Peetruse 2:24.
"Ta kandis ise meie patud oma ihus üles ristipuule,
et meie, olles surnud pattudele, elaksime õigusele;
tema vermete varal te olete saanud terveks.
Teie olite ju 'nagu lambad ekslemas', kuid nüüd te olete pöördunud
oma hingede Karjase ja Ülevaataja poole."
On seega tähtis tunda usu loomust.
Jeesus ütles: Olgu teil usku Jumalasse.
Olgu teil usku,
mis on jumalikku päritolu.
On olemas ka teisi usundeid.
Maailmas on igasuguseid usundeid ja uskumusi.
Jeesus ütles: "Olgu teil usku Jumalasse."
Usk, mis tuleb Jumalast,
ei kõhkle.
Kas mõtled seda tõsiselt? Jah! On olemas ka inimese usk.
Mis on inimese usk?
Inimene õpib
mõtlema positiivseid mõtteid.
Ta siis õpetab end mõtlema üksnes positiivselt.
Ta muutub täiesti positiivseks.
See pole siiski jumalikku päritolu usk.
Seetõttu--
Seepärast võib inimene paljudes erinevates tingimustes,
olukordades ja vajadustes murduda.
Tema positiivsus teda siis ei aita.
Ma pole positiivsete mõtete vastu,
aga olen Jumala usu poolt.
Jumala usk annab meile lõpuks ka positiivseid mõtteid.
See viib meid jumaliku lõpptulemuseni.
Loodan, et mõistate mind.
Pelgalt positiivsed mõtted ilma jumaliku usuta
ei vii meid sinna, kus peaksime olema.
Oleme vaimolendid.
Olen vaim, mul on hing ja ma elan ihus.
Peame õppima usku vastu võtma, usus kasvama
ja tegutsema lähtuvalt Jumala usust.
Usk toob kaasa Jumala mõtteid.
Jumala päritolu usk toob meile Jumala mõtteid.
Mis on Jumala mõtted? Jumala Sõna.
Lihtsalt positiivsed mõtted ei vii meid jumaliku usuni.
Kui võtame vastu Jumala usu,
kuuleme ja kuulame Jumala Sõna kuulutamist.
Nii saame usu.
On kirjutatud, et jüngrid kuulasid.
Nad ei teadnud veel, milline saab olema lõpptulemus.
Jeesus õpetab neid ja ütleb,
et tehke kõike usus Jumalasse.
"Ja Jeesus vastas neile: 'Olgu teil usku Jumalasse!'"
See on usk, mis ei kahtle.
"Tõesti, ma ütlen teile, kes iganes ütleb tollele mäele:
'Kerki ja kukuta end merre!' ega kõhkle oma südames,
vaid usub, et see, mis ta räägib, sünnib, siis see saabki talle!
Seepärast ma ütlen teile: Kõike, mida te iganes palves endale palute -
uskuge, et te olete saanud, ja see saabki teile!"
Ta õpetab neid usus kuulutama
ja Jumalalt usus palvevastuseid vastu võtma.
See on äärmiselt tähtis.
Pelgalt positiivsete mõtetega toetud sa oma jõule.
Jumala usuga toetud sellele, kes Jumal on.
Jumal on ustav.
Kui toetud Jumalale,
saad vastuseid Jumala Sõna tõotuste kohaselt.
Minu meelest on see väga selge, vennad-õed.
Loeme, mida ütleb apostel Paulus.
Halleluuja! Kiitus Issandale!
Mida räägib meile Paulus?
1. Korintlaste kiri,
peatükk 16, salm 13:
"Valvake, seiske usus--"
See on äärmiselt huvitav.
"Valvake, seiske usus, olge mehised, saage tugevaks!"
Millist usku ta siin mõtleb?
Jumalast lähtuvat usku.
Salm 14: "Kõik teie teod sündigu armastuses."
Jumal on armastus.
Vennad-õed, see on äärmiselt huvitav.
Võiks öelda, et peame jätkama
sellel usu teel, mis töötab armastuses.
Kui usk tuleb Jumalast,
on see loomuselt jumalik.
Galaatlaste kirjas öeldakse midagi huvitavat.
Galaatlaste 5. peatükk,
salm 6. "Sest Kristuses Jeesuses
ei maksa ümberlõikamine ega ümberlõikamatus,
vaid usk, mis on tegev armastuse läbi."
Teisisõnu, Jumala usk töötab armastuse kaudu.
See on jumalik usk.
Seepärast võime kahtluseta kuulutada
ja näha tulemusi.
Palvetame usus Jumala poole,
kes meid kuuleb. Ta on meie taevane Isa.
Jumal vastab meie palvetele.
Teame, et Jumal on hea.
Jumal vastab meie palvetele, kuna oleme Tema lapsed.
Uurigem ennast.
Kas meie usk
on jumalikku päritolu?
Kas oleme tõepoolest saanud Jumala usu?
Kahjuks on tänapäeval rohkesti neid,
kes on Jumala vastu võtnud mõistuses, mitte südames.
See ei tööta nii.
Apostel Paulus ütleb, et usk tuleb südamesse,
aga inimene saab päästetud oma suu tunnistuse kaudu.
Usk tuleb südamesse, mitte mõistusesse.
Usk hakkab seejärel Jumala Sõna kaudu
meie meelt uuendama.
Mitte nii, et inimesed võtavad usu vastu oma mõistusesse.
Seejärel tuleb tagakius usu pärast
ja mitmesugused
filosoofilised suundumused.
Siis näeme,
et inimestel pole seda usku.
Usk on südames.
Jumala usk töötab armastuse kaudu ega kahtle.
Jumala usk teab,
et kõik, mida Jumalalt palume, sünnib.
See ongi Jumala usk.
Jeesus ei öelnud seda uskmatuile, vaid usklikele inimestele.
Sõna ütleb, et Jumalale on kõik võimalik
ja kõik on võimalik sellele, kes usub.
Jumal ei oota meilt meie oma jõudu,
vaid jumalikku usku, mis meis töötab.
Ta tahab, et võtaksime vastu Tema usu
ja võtaksime usus vastu selle, mida Tema ütleb.
Näiteks: "Jeesuses Kristuses saad päästetud sina
ja kogu su pere." See on tõotus.
Pole kahtlustki, et Jumal tahab päästa kogu su peret.
Kui Jumal ütles, et Jeesuse vermete kaudu
on meile tervis tulnud, siis pole kahtlustki, et see on nii.
Kui meil on tõesti Jumala usk,
nagu Ta ütles,
saame kahtlemata kõik, mida Jumala Sõna ütleb.
Siis anname au Jumalale.
Loeme Roomlaste kirja
4. peatükist,
mida seal usu kohta räägitakse.
Roomlaste kiri 4. peatükk,
salm 17.
"Nõnda nagu on kirjutatud:
'Ma olen su pannud paljude rahvaste isaks!'
Jumala ees, keda ta on uskunud,
kes teeb elavaks surnud ja kutsub olematuid nagu olevaid."
Jumal kutsub esile olematuid asju nagu olevaid.
Jumal andis meile oma usu, et selle vastu võtaksime
ega elaks selle järgi, mida näeme, vaid usus.
"Aabraham uskus, kui lootus näis lootusetu,
et ta saab paljude rahvaste isaks,
selle ütluse järgi: 'Nõnda peab olema sinu sugu.'
Ta ei jäänud usus nõdraks,
pannes tähele oma elatanud, ligi saja-aastast ihu
ja Saara surnud lapsekoda.
Ta ei kahelnud Jumala tõotuses uskmatuna,
vaid sai vägevaks usus, ülistades Jumalat
ja olles täiesti veendunud,
et Jumal on vägev ka täitma seda, mida on tõotanud.
Seepärast see arvestatigi talle õiguseks.
Aga et see arvestati talle õiguseks, ei ole kirjutatud üksnes tema pärast,
vaid ka meie pärast, kellele see samuti arvestatakse,
sest me usume temasse,
kes äratas surnuist üles meie Issanda Jeesuse,
kes loovutati meie üleastumiste pärast
ja äratati üles meie õigekssaamise pärast."
Soovin, et saaksime kõik Jumala usu ja oleksime nagu Aabraham,
kes uskus, kuigi ei näinud, sest see on juba olemas.
Rahu ja õnnistust teile Jeruusalemmast!
Tõlge: Monika Jaaguri