TULD JERUUSALEMMAST Südame teenistus
Shalom, kallid sõbrad! Rõõm täna teiega olla.
Täna on teemaks isad ja pojad,
Aabraham ja Iisak.
Teema on äärmiselt huvitav.
Loeme koos 1. Moosese raamatu 22. peatüki salmist 1.
"Pärast neid sündmusi pani Jumal Aabrahami proovile ning ütles temale:
'Aabraham!' Ja ta vastas: 'Siin ma olen!'
Ja tema ütles: 'Võta nüüd Iisak, oma ainus poeg, keda sa armastad,
ja mine Morijamaale ning ohverda ta seal põletusohvriks
ühel neist mägedest, mis ma sulle nimetan!'"
Siin näeme midagi huvitavat.
Jumal läkitas Aabrahami uuesti,
nagu Ta tegi ka 12. peatükis.
Ta ütles Aabrahamile: "Mine omalt maalt."
Loeme selle kirjakoha 10 peatükki eestpoolt.
Varem polnud Piiblis peatükke nagu täna.
Ta oli siis veel Aabram.
"Ja Issand ütles Aabramile: 'Mine omalt maalt,
omast sugukonnast ja isakojast maale, mille ma sulle näitan!'"
Siin näeme Aabrahami usu taset.
Ta pidi lahkuma omalt maalt, oma sugukonnast ja isakojast
maale, mille Jumal talle näitab.
Jumal lubas näidata selle maa talle hiljem.
Jumal ei näidanud seda maad kohe.
Aabramil oli usk jätta kõik ja lahkuda.
22. peatükis näeme,
kuidas Aabrahami usk on suureks kasvanud.
Siin on midagi äärmiselt sügavat.
Jumal ütles: Mine omalt maalt.
Nüüd pidi ta lahkuma tolle maa sees.
Kui sünnime uuesti,
siis Jeesus päästab meid ja jätame oma eelmise elu maha.
Nagu apostel Paulus ütles: "Vana on möödas.
Vaata, uus on tulnud."
Jätame maha endise elu ja liigume millegi uue suunas.
Kui käime Jumala ja Jeesuse Kristusega,
ja kasvame usus,
kutsub Jumal meid mäele tõusma.
Lisaks kutsub ta meid ohverdama midagi, mis on meile väga kallis.
Muidu on Uues Testamendis ja meie uues elus tähtsaim see,
mis Jumal on andnud.
Ta andis oma ainsa Poja.
Ka meie peame usus kasvama nagu Aabraham.
Jumal ütles: Mine omalt maalt.
Jäta oma vanad mõttemallid.
Siin käskis Jumal tal üles mäele minna.
Tõuse kohta, kuhu sul on raske omal jõul minna.
Ära tule tühjade kätega, vaid too kaasa see, keda enim armastad.
Võiks öelda, et ta armastas Iisakit rohkem kui iseennast.
Kui Jumal oleks palunud Aabrahamil iseennast ohvriks tuua,
oleks see talle lihtsam olnud kui oma ainsat poega ohverdada.
Tema peas keerleb ilmselt tuhat mõtet.
Piiblis öeldakse järgmist:
"ohverda ta seal põletusohvriks ühel neist mägedest,
mis ma sulle nimetan!"
Varem ütles Jumal: Mine maale, mille ma sulle näitan.
Nüüd ütleb ta: mine mäele, mille ma sulle nimetan.
Kord päästis Jumal meid ja näitas, kuhu peame minema.
Ta näitas meie südamele tee. Jeesus on tee, tõde ja elu.
Tee Jumala kuningriiki ja uude ellu.
Aabrahami usk oli kasvanud. Nüüd ütles Jumal,
et Ta nimetab Aabrahamile,
millisele mäele ta peab minema.
"Ja Aabraham tõusis hommikul vara, saduldas oma eesli,
võttis enesega kaasa kaks noort meest ja oma poja Iisaki,
lõhkus põletusohvri puud, seadis minekule ja läks paika,
millest Jumal temale oli rääkinud."
Hommikul vara,
ehk enne seda, kui teised ärkasid
ja enne kui ta jõudis seda kaaluda või Saaralt ja teistelt nõu küsida.
Ta tõusis hommikul vara.
Ta saduldas ise oma eesli ja pani kõik valmis.
Ta oli väärikas mees ja oleks võinud paluda oma sulastel töö ära teha.
Kuid ta tahtis kõik ise teha.
Tema usk oli nii tugev.
Nüüd näeme, mida ta uskus.
Loeme edasi.
"Kolmandal päeval tõstis Aabraham oma silmad üles
ja nägi seda paika kaugelt." Kuningas Taavet ütles:
"Ma tõstan oma silmad mägede poole, kust tuleb mulle abi?
Abi tuleb mulle Issanda käest, kes on teinud taeva ja maa."
"Ja Aabraham ütles oma noortele meestele:
'Jääge teie eesliga siia! Mina ja poiss läheme sinna,
kummardame ja tuleme siis tagasi teie juurde.'"
Tõeline usk töötab
ning seda näeb palve ja ülistuse kaudu.
Ta ütles: "Mina ja poiss läheme sinna palvetama
ja siis tuleme teie juurde tagasi."
Heebrealaste kirja sõnul uskus ta,
et Jumal suudab Iisaki isegi surnuist üles äratada,
kui ta poja Jumala palvel ohvriks toob.
Tema usk oli nii tugev,
et ta uskus Jumala võimesse Iisak surnuist üles äratada.
See on muidugi prohveteering meie Issanda Jeesuse Kristuse kohta.
Ta käskis oma sulastel ootama jääda
ja ütles, et läheb poisiga palvetama ning tuleb siis tagasi.
Selline on Aabrahami usk.
Jumal võib paluda teil teha midagi,
mis võib tunduda teil üle jõu käivat.
Esiteks ei palu Jumal meilt kunagi midagi, mida me teha ei suudaks.
Jumal võib paluda meilt midagi, mida peame raskeks.
Me ei pea lootma oma jõule ja võimetele.
Apostel Paulus ütles, et Jumal andis meile võime ja võimaluse
olla uue lepingu sulased.
Nad on armu sulased.
See, mis on võimatu inimesele, on võimalik sellele, kes usub.
Mis on inimesele võimatu, on Jumalale võimalik.
See tähendab: ärge lootke inimese võimetele, lihale ja verele,
kui Jumal räägib teile ja palub midagi teha.
Lootke Jumalale,
et Ta annab teile ka armu teha, mida Ta teilt palub.
Pidage meeles, et Jumal palub, aga aitab ka seda teha.
Aabraham siis uskus, et isegi kui ta Iisaki ohverdab,
äratab Jumal ta surnuist üles, sest Jumalale on kõik võimalik.
Loeme edasi.
Siin viidatakse kolmandale päevale. Ka Jeesus tõusis 3. päeval surnuist.
"Kolmandal päeval tõstis Aabraham oma silmad üles
ja nägi seda paika kaugelt."
Ka Jeesus tõusis kolmandal päeval surnuist.
Ta ütles: "Mina ja poiss läheme sinna,
kummardame ja tuleme siis tagasi teie juurde."
Tõeline usk töötab alati palve ja ülistuse kaudu.
"Aabraham võttis põletusohvri puud, pani need oma pojale Iisakile õlale,
võttis enda kätte tule ja noa ning mõlemad läksid üheskoos."
Nad läksid üheskoos, nad olid vaimses osaduses.
Jumal tahab, et kõnniksime niiviisi ühiselt oma laste,
koguduse ja teistega.
"Ja Iisak rääkis oma isa Aabrahamiga ning ütles: 'Isa!'
Ja tema vastas: 'Siin ma olen, mu poeg!'
Siis ta ütles: 'Näe, siin on tuli ja puud, aga kus on ohvritall?'"
Ta esitas lihtsa küsimuse.
"Ja Aabraham vastas:
'Küllap Jumal vaatab enesele ohvritalle, mu poeg!'"
See on prohveteering Jeesuse Kristuse kohta.
"Jumal vaatab enesele ohvritalle, mu poeg.
Nõnda läksid mõlemad üheskoos."
Ehk Iisak juba mõistis.
Juudi kirjatundjate väitel oli Iisak toona 37-aastane.
Ütlesin, et pojad kasvavad isade sarnaseks.
Pojad on oma isade sarnased.
Jumal tahab näha,
et elame oma usu kohaselt, nii et ka meie lapsed elaksid usus.
Kuidas sai ta kõndida koos isa Aabrahamiga,
kui teadis, et Aabraham kavatseb ta põletusohvriks tuua?
Ta suutis seda, sest tal oli samasugune Aabrahami usk.
Ka tema uskus, et Jumalale on kõik võimalik.
Vaadake, mis edasi juhtus.
"Ja kui nad jõudsid paika, millest Jumal temale oli rääkinud,
ehitas Aabraham sinna altari, ladus puud, sidus kinni oma poja Iisaki
ja pani ta altarile puude peale."
Iisak ei öelnud midagi.
Loeme Roomlaste kirjast,
peatükist 12.
Pange tähele, et Iisak ei vaielnud oma isaga.
Ta ei küsinud midagi.
Nii ütleb apostel Paulus Roomlaste 12:1.
"Nüüd, vennad, kutsun ma teid üles Jumala suure halastuse pärast
tooma oma ihud Jumalale elavaks, pühaks ja meelepäraseks ohvriks;
see olgu teie mõistlik jumalateenistus."
Jumalateenistus lähtub südamest, mitte mõistusest.
Mõistusega püüad küsida, pärida ja otsustada.
Kuid see on südamest lähtuv jumalateenistus,
vaimne teenimistöö.
Selleks, et teie teenimistöö oleks vaimne,
tuleb teil tema sõnul anda oma ihud
elavaks, pühaks ja Jumalale meelepäraseks ohvriks.
Jumal ei taha, et sureksime.
Jeesus suri kord meie pattude eest.
Jumal äratas ta surnuist üles ja tegi meid õigeks.
Jeesus tõusis üles taevasse ja istub Jumala paremal käel.
Ta andis meile oma Püha Vaimu.
Jumal tahab, et annaksime oma vaimu, hinge ja ihu
Jumala õigsusele,
et meie jumalateenistus lähtuks südamest.
"Ja ärge muganduge praeguse ajaga."
Maailm ei taha muutuda ja anda oma ihu elavaks ohvriks.
Maailma inimesed teevad oma ihuga mida ise tahavad.
Meie anname oma ihud Jumalale.
"Ja ärge muganduge praeguse ajaga,
vaid muutuge meele uuendamise teel,
et te katsuksite läbi, mis on Jumala tahtmine,
mis on hea ja meelepärane ja täiuslik.
Sest selle armu tõttu, mis mulle on antud, ütlen ma igaühele teie seast,
et ta ei mõtleks üleolevalt selle kohta, mida tuleb mõtelda,
vaid mõtleks nõnda, et saaks arukaks sedamööda,
kuidas Jumal igaühele usu mõõdu on jaganud."
Iisaki elust näeme,
et ta päris oma isa usu.
Ka tema uskus.
Ta ei vaielnud oma isaga ega kaevanud valu pärast.
Jumal palub tänapäeval paljudel usklikel oma ihud anda.
Jumal räägib neile Piibli, jüngrite, apostel Pauluse,
õpetajate ja pastorite kaudu.
Aga nad ei taha seda teha.
Ilma selleta
ei saa siiski teenida Jumalat kogu südamest.
Kui teenimistöö lähtub mõistusest, mitte südamest, on midagi viltu.
See peab lähtuma esmalt südamest ja uuendama selle kaudu me meeled.
Sealt kaovad kõik häirivad mõtted
ja asemele tuleb kõik, mida vajame.
Seda teeb Püha Vaim Jumala Sõna kaudu.
Püha Vaim puhastab meie meeled Jumala Sõnaga
ja täidab selle kõigega, mida vajame.
Meie meeled uuenevad.
Loeme edasi.
Siin seisab:
"Ja Aabraham sirutas käe ja võttis noa, et tappa oma poeg.
Aga Issanda ingel hüüdis teda taevast ja ütles: 'Aabraham, Aabraham!'
Ja tema vastas: 'Siin ma olen!'
Siis ta ütles: 'Ära pane kätt poisi külge ja ära tee temale midagi,
sest nüüd ma tean, et sa kardad Jumalat
ega keela mulle oma ainsat poega!'
Ja Aabraham tõstis oma silmad üles,
vaatas, ja ennäe,
üks jäär
oli rägastikus sarvipidi kinni.
Ja Aabraham läks ning võttis jäära
ja ohverdas selle põletusohvriks oma poja asemel."
Aabraham nägi jäära.
Vaadake, mis on kirjutatud.
"Ja Aabraham tõstis silmad üles, vaatas, ja ennäe..."
"Tõstan silmad mägede poole..."
Tõstame pilgu ristile.
Aabraham tõstis silmad ja nägi mäge.
Vaatame pidevalt oma raskustele,
iseendale ja oma probleemidele.
Ta õpetas ka Iisakit oma pilku Jumalale tõstma.
Seepärast käis ta oma isa Aabrahami jälgedes.
Kallid vennad-õed,
me ei tohiks vaadata seda, mis toimub, vaid risti.
Muidu näeme vaid iseennast ja oma probleeme,
ega tea, kuidas neist pääseda.
Kui tõstame pilgud Jumala Talle suunas,
kes suri meie eest ristil,
siis mõistame,
et kui ta maksis nii kalli hinna meie eest,
siis mis on selle kõrval minu ihu!
Ma ei taha muganduda selle maailma järgi.
Ma ei taha elada isekat elu.
Tahan elada oma Jumalale.
Kui tõstame oma pilgud ristile ja Tallele
ning näeme tema lunastustööd ristil,
kui vaatame Jeesust,
siis tahame anda oma ihud
elavaks, pühaks ja Jumalale meelepäraseks ohvriks.
Siis lähtub meie jumalateenistus südamest.
Teenime Jumalat usus.
On kirjutatud, et Jumal annab palga neile, kes teenivad usus.
Usume, et Jumal on olemas.
Seega usume ka, et Talle on kõik võimalik.
Ta kutsub olematuid asju nagu oleksid need olemas.
Loeme Roomlaste 4. peatükist.
Loodetavasti mäletan õigesti.
Roomlaste 4. peatükk.
"Jumala ees, keda ta on uskunud, kes teeb elavaks surnud
ja kutsub olematuid nagu olevaid."
Kutsub olematuid asju nagu olevaid.
Kui vaatame Jeesuse risti lepitustööd,
hakkame uskuma nagu Aabraham uskus.
Loeme edasi: "...ja ohverdas selle põletusohvriks oma poja asemel.
Ja Aabraham pani sellele paigale nimeks
'Issand näeb'".
Või Issand näeb ette.
"Seepärast öeldakse tänapäevalgi:
'Issanda mäel ta näitab end.'
Ja Issanda ingel hüüdis Aabrahami teist korda taevast ning ütles temale:
'Ma vannun iseenese juures, ütleb Issand:
sellepärast et sa seda tegid ega keelanud mulle oma ainsat poega,
ma õnnistan sind tõesti ja teen su soo väga paljuks -
nagu tähti taevas ja nagu liiva mere ääres -
ja su sugu vallutab oma vaenlaste väravad!
Ja sinu soo nimel õnnistavad endid kõik maailma rahvad,
sellepärast et sa võtsid kuulda mu häält!"
Sellepärast, et sa võtsid kuulda mu häält.
"Siis Aabraham läks tagasi oma noorte meeste juurde,
ja nad tõusid ning läksid üheskoos Beer-Sebasse.
Ja Aabraham jäi elama Beer-Sebasse."
Beer-Seeba sisaldab heebrea keeles arvu 7, mis tähendab õnnistust.
Läks nii nagu Aabraham uskus.
Ta läks palvetama ja tuli tagasi.
Kui vaatame oma Issandale, Jeesusele,
ja näeme Tema lepitustööd,
anname oma ihud elavaks, pühaks ja Jumalale meelepäraseks ohvriks,
võtame oma suhet Jumalaga tõsiselt,
hakkavad ka meie lapsed sama teed käima.
Saame lõigata Jumala õnnistusi.
Nagu on kirjutatud:
"See on Issanda õnnistus, mis rikkaks teeb
ja oma vaev ei lisa sellele midagi juurde."
Kui meid õhutatakse andma oma elu Jeesusele,
tõstma pilk mägede poole ja lähenema Jumalale,
mõtleme, et seda suudavad vaid teised.
Ainult pastorid ja koguduse teenijad, aga mina mitte.
See on mõeldud meile kõigile.
Isegi kui arvaksime, et see on meile raske,
peaksime kinnitama oma pilgud Jeesusele.
Loeme lõpetuseks veel Heebrealaste kirjast.
Heebrealaste 4. peatükk.
Heebrealaste 4.
Siin kirjutatakse järgmist...
Ütlesin peatükk 4, aga vaatasin ise peatükki 5.
Heebrealaste 4:14. "Et meil nüüd on suur ülempreester Jeesus,
Jumala Poeg, kes on läbinud taevad,
siis hoidkem kinni usust, mida me tunnistame!
Sest meil pole niisugune ülempreester,
kes ei suuda kaasa tunda meie nõrkustele, vaid selline,
kes on olnud kõigiti kiusatud nii nagu meie, ja siiski ilma patuta.
Läki siis julgusega armu aujärje ette,
et me halastust saaksime ja armu abiks leiaksime parajal ajal!"
Sõna ütleb, et meil on ülempreester,
taevad läbinud Jeesus, Jumala Poeg.
Sõna õhutab meid armu aujärje ette tulema.
Armu aujärg on mägi, see on Kristuse rist.
Seal on arm,
mille sarnast me poleks kunagi ette suutnud kujutada.
Tuleme armu aujärje ette
ja oleme kindlad, et Jumal aitab meil Jeesuse Kristuse kaudu
maa peal Tema jälgedes käia.
Ta aitab meid meie nõrkustes
ja kui meil on raske anda oma ihusid elavaks, pühaks
ja Jumalale meelepäraseks ohvriks.
Ta aitab meid oma armu ja vaimu kaudu.
Jumal vajab vaid meie tahet.
Jumal ei taha teha seda sunniviisil,
vaid tahab, et teeksime seda vabast tahtest.
Kui vaatame risti lepitustööd, hakkame seda tahtma.
Meie sisemuses juhtub midagi,
ja siis saab Jumal meie elus oma väega tegutsema hakata.
Mõne aja, päevade või kuude pärast
võime näha, kust alustasime ja kuhu oleme jõudnud.
Kallid vennad-õed!
Peame mõistma, et Jumal tahab,
et elaksime oma usu järgi
ja annaksime oma usu edasi lastele. See on suurim õnnistus.
On kirjutatud, et ka õige lapselapsed
saavad osa tema õnnistustest.
Usun, et oleme sellised,
kes suudavad anda edasi oma usku
ka oma lastele ja lastelastele.
Loodan, et tõstate oma pilgu Jeesuse ristile,
tulete armutrooni ette
ja võtate sealt vastu kõik, mida vajate.
Näete lepitustööd ristil ja võite anda oma ihud
elavaks, pühaks ja Jumalale meelepäraseks ohvriks.
Kasvage usus ja teenige Jumalat kogu südamest,
ärge muganduge selle maailma järgi.
Armastan teid ja soovin teile kõike head! Rahu Jeruusalemmast!
Tõlge: Monika Jaaguri