TULTA JERUSALEMISTA
Shalom, rakkaat ystävät! Puhun tänään tärkeästä aiheesta.
Olemme kuulleet puhuttavan "kävelystä veden päällä".
Se muistuttaa meitä siitä, kun Jeshua käveli veden päällä.
Pietari halusi tulla Häntä vastaan, ja Hän kutsui Pietarin luokseen.
Luetaan se pian yhdessä.
Jumala ilmoitti jotain uutta siinä yhteydessä.
Siitä ilmoituksesta haluan nyt puhua.
Syksyn juhlat on juhlittu, ja kiitos Herralle niistä!
Nyt paneudumme erittäin tärkeään aiheeseen.
Matt. 14:13: -
"Kun Jeesus sen kuuli, -
lähti hän sieltä venheellä autioon paikkaan, yksinäisyyteen.
Ja tämän kuultuaan kansa meni jalkai- sin kaupungeista hänen jälkeensä.
Ja astuessaan maihin Jeesus näki paljon kansaa, -
ja hänen kävi heitä sääliksi, ja hän paransi heidän sairaansa.
Mutta kun ilta tuli, -
menivät hänen opetuslapsensa hänen tykönsä ja sanoivat: -
'Tämä paikka on autio, ja päivä on jo pitkälle kulunut; -
laske siis kansa luotasi, -
että he menisivät kyliin ostamaan itsellensä ruokaa'.
Mutta Jeesus sanoi heille: -
'Ei heidän tarvitse mennä pois; antakaa te heille syödä'.
He sanoivat hänelle: -
'Meillä ei ole täällä muuta kuin viisi leipää ja kaksi kalaa'.
Mutta hän sanoi: 'Tuokaa ne tänne minulle'.
Ja hän käski kansan asettua ruohikkoon, -
otti ne viisi leipää ja kaksi kalaa, katsoi ylös taivaaseen -
ja siunasi, mursi ja antoi leivät opetuslapsillensa, -
ja opetuslapset antoivat kansalle. Ja kaikki söivät ja tulivat ravituiksi.
Sitten he keräsivät jääneet palaset, kaksitoista täyttä vakallista.
Ja niitä, jotka aterioivat, oli noin viisituhatta miestä, -
paitsi naisia ja lapsia."
Viisi on Mooseksen kirjojen lukumäärä.
Viisi on myös armon luku.
Kaksi kuvastaa Juudaa ja Israelia.
Viisi leipää, armo, Juudalle ja Israelille.
"Katso, päivät tulevat, sanoo Herra, jolloin minä teen -
Israelin heimon ja Juudan heimon kanssa uuden liiton..." Armo!
Kaksitoista täyttä vakallista.
Meidän on ymmärrettävä, veljet ja sisaret, -
että kun Jeshua ottaa meidät pois seurakuntana, -
Israelin kahdelletoista heimolle jää se leipä, -
että se, mitä olemme heille julistaneet, on totta.
Mitä se tarkoittaa?
"Sitten he keräsivät jääneet palaset, kaksitoista täyttä vakallista."
Toisaalla sanotaan, että mitään ei mene hukkaan.
He keräsivät kaiken, eikä mitään mennyt hukkaan.
Kaksitoista vakallista.
Sekin on ilmoitus: koko Israel on pelastuva.
Yksikään ei mene hukkaan. Koko Israel pelastuu.
Mennään eteenpäin.
"Ja kohta hän vaati opetuslapsiansa astumaan venheeseen -
ja kulkemaan edeltä toiselle rannalle, -
sillä aikaa kuin hän laski kansan luotansa.
Ja laskettuaan kansan hän nousi vuorelle yksinäisyyteen, rukoilemaan."
Vuori on korkea paikka.
Siirrytään ensimmäiseen Johanneksen kirjeeseen.
1. Joh. 2.
Se kertoo, missä Jeshua nyt on ja mitä Hän tekee.
"Lapsukaiseni, tämän minä kirjoitan teille, ettette syntiä tekisi; -
mutta jos joku syntiä tekeekin, -
niin meillä on puolustaja Isän tykönä, Jeesus Kristus, joka on vanhurskas.
Ja hän on meidän syntiemme sovitus; -
eikä ainoastaan meidän, vaan myös koko maailman syntien."
Puolustaja seisoo meidän ja taivaallisen Isämme välissä.
Hänen verensä puhuu parempaa kuin Aabelin veri.
Hän puolustaa ja rukoilee, ja Hänen verensä puhuu Isälle.
Hän nousi vuorelle rukoilemaan.
Jos siis joku meistä tekee syntiä, meillä on Puolustaja, -
mutta meidän on tietenkin tunnustettava syntimme Hänelle.
"Ja kun ilta tuli, oli hän siellä yksinänsä.
Mutta venhe oli jo monen vakomitan päässä maasta, -
aaltojen ahdistamana, sillä tuuli oli vastainen."
Tuuli puhalsi heitä vastaan.
Joskus mekin ponnistelemme vastatuulessa.
Ei ehkä fyysisesti järvellä, kuten he, -
vaan henkisesti ja psyykkisesti.
Tunnemme jonkin hengen vastustavan uskoamme, -
koska olemme Jeshuan viitoittamalla tiellä.
Jeshuahan meidät on lähettänyt.
"Ja neljännellä yövartiolla..." Se on kello 3-6 aamulla.
Se on yön pimein hetki -
juuri ennen kuin aamu alkaa valjeta.
"...Jeesus tuli heidän tykönsä kävellen järven päällä.
Kun opetuslapset näkivät hänen kävelevän järven päällä, -
peljästyivät he ja sanoivat: 'Se on aave', ja huusivat pelosta.
Mutta Jeesus puhutteli heitä kohta ja sanoi: -
'Olkaa turvallisella mielellä, minä se olen; älkää peljätkö'.
Heprean käännöksessä sanotaan "vahvistukaa" tai "rohkaistukaa".
"'...minä se olen; älkää peljätkö'.
Pietari vastasi hänelle ja sanoi: -
'Jos se olet sinä, Herra, niin käske minun tulla tykösi vettä myöten'.
Hän sanoi: 'Tule'. Ja Pietari astui ulos venheestä -
ja käveli vetten päällä mennäkseen Jeesuksen tykö.
Mutta nähdessään, kuinka tuuli, hän peljästyi ja rupesi vajoamaan -
ja huusi sanoen: 'Herra, auta minua'.
Niin Jeesus kohta ojensi kätensä, tarttui häneen -
ja sanoi hänelle: 'Sinä vähäuskoinen, miksi epäilit?'
Ja kun he olivat astuneet venheeseen, asettui tuuli.
Niin venheessä-olijat kumarsivat häntä ja sanoivat: -
'Totisesti sinä olet Jumalan Poika'."
Rakkaat veljet ja sisaret!
Olemme monesti kuulleet kehotuksen "lähteä veneestä".
"Täytyy kävellä veden päällä."
Mutta esitän teille kysymyksen: -
Kuka käveli veden päällä?
Jeshua, joka oli tulossa opetuslasten luo.
Toiseksi, osoittiko Pietari suurta uskoa vai ei?
Oliko veneestä lähteminen Jeshuan vai Pietarin tahto?
Siinä kysymys.
Tässä on meille jotain opittavaa.
Jeshua sanoi vajoavalle Pietarille: "Sinä vähäuskoinen, miksi epäilit?"
Mitä Jeshua tarkoitti? Epäilikö Pietari vajoavansa?
Ei, vaan Pietari epäili, oliko veden päällä kävelijä todellakin Jeshua.
"Miksi epäilit?" Hänhän sanoi: "Minä se olen, älkää peljätkö".
Miksi Pietari lähti veneestä? Se oli hänen oma ajatuksensa.
Se ei ollut Jumalan tahto.
Jumalan tahto on, että tunnemme Paimenemme äänen.
Hän tahtoo, että pimeässäkin, kun kaikki vastustavat meitä, -
kun tuuli puhaltaa meitä vastaan, -
kuulemme epäröimättä Hyvän Paimenen äänen.
"Herra on minun paimeneni, ei minulta mitään puutu.
Viheriäisille niityille hän vie minut lepäämään..."
"Vaikka minä vaeltaisin pimeässä laaksossa, -
en minä pelkäisi mitään pahaa, sillä sinä olet minun kanssani..."
Meidän täytyy tunnistaa Jeshuan ääni vaikeissakin olosuhteissa, -
vastatuulessakin, -
kun koko maailma on meitä vastaan.
Meidän täytyy tunnistaa Messiaan ääni, ja vahvistua.
Mikä vahvistaa meitä?
Danielin kirjassa sanotaan -
yksinkertaisesti ilmaistuna: -
"Minussa ei ollut voimaa eikä henkeä, kaaduin kuin kuolleena maahan, -
mutta minulle puhui ääni, joka vahvisti minua."
Jeshua sanoi: "Vahvistukaa, minä se olen, älkää peljätkö!"
Pietari vastasi: "Jos se olet sinä, kutsu minua!"
Se oli Pietarin idea, sillä hän epäili, oliko se Jeshua.
Meidän täytyy uskoa.
Mitä usko on? Katsotaanpa.
Jeshua astuu veneeseen, niihin olosuhteisiin, joissa olemme.
Jeshua tulee meidän tilanteeseemme.
Sitten laskeutuu rauha ja hiljaisuus.
Hepr. 11:1: "Mutta usko on luja luottamus siihen, mitä toivotaan, -
ojentautuminen sen mukaan, mikä ei näy."
Kuulemme, vaikka emme näkisikään.
Usko tulee kuulemisesta, ja kuuleminen Jumalan Sanasta.
Meidän on opittava kuulemaan selvästi Paimenemme äänen.
Meidän on tunnettava Hänen äänensä.
Hän sanoi: "Lampaani tuntevat ääneni, eivätkä seuraa muita."
Näin jotain uutta tässä kertomuksessa veden päällä kävelemisestä.
Sen, että Jeshua nuhteli Pietaria siitä, -
että tämä epäili sitä, -
oliko Hän Jeshua.
Meidän on vaikeuksien keskellä kuultava Messiaan ääntä.
Mitä Hän sanoo? Vahvistukaa, minä se olen, älkää peljätkö!
Olen tulossa luoksenne. Astun veneeseenne.
Olen kanssanne. Ette te kuole, vaan elätte ja kerrotte Jumalan teoista.
Älkää murehtiko älkääkä pelätkö!
Luetaan Jesajan kirjan luvusta 26.
Jes. 26.
Kiitos Herralle!
Jes. 26:1: -
"Sinä päivänä lauletaan Juudan maassa tämä laulu: -
'Meillä on vahva kaupunki, -
pelastuksen hän asettaa muuriksi ja varustukseksi.
Avatkaa portit vanhurskaan kansan käydä sisälle, joka uskollisena pysyy.
Vakaamieliselle sinä talletat rauhan, rauhan..."
Kaksi kertaa rauha.
"...sillä hän turvaa sinuun.
Turvatkaa Herraan ainiaan, sillä Herra, Herra on iankaikkinen kallio."
Jae 12 on mielenkiintoinen: "Herra, sinä saatat meille rauhan, -
sillä myös kaikki meidän tekomme olet sinä tehnyt."
Sitä Jumala tahtoo elämässämme.
Se tapahtuu kuitenkin vain, jos tunnemme Jumalan äänen.
Jumalan äänen tunteminen muuttaa tapamme lukea Kirjoituksia.
Mitä Jumalan äänen tunteminen tarkoittaa?
Se on Hänen armonsa tuntemista, -
sen, että Hän on tulvillaan armoa ja rakkautta.
"Vahvistukaa!" Hän haluaa rohkaista ja vahvistaa meitä.
Hän ei tahdo meidän olevan pelon vallassa.
Hänen äänensä tunteminen on Herramme Jeshuan armon tuntemista.
Hänen äänensä on erilainen kuin mikään muu ääni.
Se on rakkauden ja voiman ääni.
Se on armon ja rohkaisun ääni.
Se rohkaisee meitä vaikeuksissa, kuten opetuslapsiakin järvellä.
Hän ei halua, että lähdemme ja joudumme hukkaan.
Älä lähde veneestä, Hän tulee luoksesi.
Hän pelastaa sinut ja auttaa sinua.
Se on tärkeä ymmärtää.
Ei Hän pyytänyt Pietaria tulemaan.
Ei Hän sanonut: "Tule, kun et kerran usko."
Hän sanoi: "Vahvistukaa, minä se olen. Älkää peljätkö."
Mutta Pietari sanoi: "Jos se olet sinä, kutsu minua, niin tulen luoksesi."
Pietarikin halusi kävellä veden päällä, -
mutta Jeshuan piti kävellä veden päällä, ei Pietarin.
Ei meidän tarvitse tehdä kaikkea sitä mitä Herra tekee.
Uskovat tekevät usein sitä, mitä ei tarvitsisi -
ja jättävät tekemättä sen, mitä pitäisi.
Meidän pitää rukoilla ja uskoa, ja oppia tuntemaan Hänen äänensä.
Meidän on otettava vastaan Hänen totuutensa -
ja täyttyä Hänen armostaan.
Niitä meidän pitää tehdä, -
eikä kävellä mahtaillen veden päällä.
Ei meidän tarvitse näyttää Jumalalle, miten suuria sankareita olemme, -
vaan että olemme nöyriä hengen ihmisiä.
Sitä Jumala etsii, ja vaatiikin meiltä.
Nöyryyttä.
En tarkoita keinotekoista nöyristelyä, vaan aitoa nöyryyttä.
Se tulee ilmi ahdingossa, kun pitää odottaa uskossa -
ja luottaa siihen, että Hän tulee.
Luetaan siitä Heprealaiskirjeen luvusta 10.
Hepr. 10:35: -
"Älkää siis heittäkö pois -
luottamustanne..." (heprean käännöksen mukaan).
Niin meidän pitää tehdä siinä veneessä, -
kun tuuli ja aallot ahdistavat meitä.
Meidän ei saa menettää luottamustamme.
"Älkää siis heittäkö pois luottamustanne, jonka palkka on suuri.
Sillä te tarvitsette kestäväisyyttä, tehdäksenne Jumalan tahdon -
ja saadaksenne sen, mikä luvattu on.
Sillä 'vähän, aivan vähän aikaa vielä, -
niin tulee hän, joka tuleva on, eikä viivyttele...'"
Herra ei koskaan myöhästy.
Hän tietää nimemme, osoitteemme ja tilanteemme.
Hän tulee juuri oikeaan aikaan.
Monet ovat todistaneet, miten Herra auttoi rahapulassa oikeaan aikaan, -
tai pelasti kuolemalta viime hetkellä.
Meidän ei tarvitse lähteä veden päälle, -
vaan odottaa, että Hän tulee veneeseen.
Hän on toki kanssamme koko ajan, -
mutta ymmärrätte varmaan, mitä tarkoitan.
Kun uskomme, tulee tietty hetki, jolloin se toteutuu fyysisesti.
Se on se hetki, kun PUM, se tapahtuu.
Kunnia siitä Jumalalle, ei meille!
Silloin meidän ei tarvitse huutaa: "Pelasta minut, Jeshua!"
Mehän olemme veneessä, eli elämme lupauksessa.
Se on tärkeä ymmärtää.
Veneessä oleminen tarkoittaa lupauksessa olemista.
"Hänen haavoissaan me olemme parantuneet", -
mutta sinusta ei tunnu siltä, vaan sinulla on kipuja, -
ja lääkärit sanoivat niin ja niin.
Ja he ovat oikeassa.
He puhuvat siitä, mitä tietävät ja näkevät.
Tuntemuksesikin vahvistavat sen.
Jumala on kuitenkin luvannut, -
että Hänen haavoissaan sinä olet parantunut.
Se lupaus on kuin vene vastatuulessa.
Vesi syöksyy veneeseen.
"Pelasta minut, Jumala, sillä vedet käyvät minun sieluuni asti."
Kaikki käyvät sinua vastaan, mutta pysy veneessä!
Jeshua on matkalla luoksesi.
Hän on aina kanssasi, myös siellä veneessä, -
mutta joskus kestää aikansa, ennen kuin lupaus toteutuu.
Ei siksi, että tuhoutuisimme, vaan että vahvistuisimme.
"Vahvistukaa, minä se olen. Älkää peljätkö."
Niin opimme olemaan pelkäämättä ja uskomaan täydellisesti.
Jeshua on uskollinen.
Hän tekee enemmän, kuin mitä osaamme edes pyytää.
Näin on kirjoitettu. Kiitos Herralle!
Palataan Matteuksen evankeliumiin.
Matt. 14:27.
Luetaan se uudelleen.
"Mutta Jeesus puhutteli heitä kohta ja sanoi..."
Ennen kuin Jeshua tulee veneeseen, eli ennen kuin lupaus toteutuu, -
kuulemme Hänen äänensä.
Hänen äänensä maan päällä on Pyhä Henki.
Pyhä Henki vahvistaa meitä.
Luetaan Room. 8:14.
Mielenkiintoista!
"Sillä kaikki, joita Jumalan Henki kuljettaa, ovat Jumalan lapsia.
Sillä te ette ole saaneet orjuuden henkeä ollaksenne jälleen pelossa, -
vaan te olette saaneet lapseuden hengen, -
jossa me huudamme: 'Abba! Isä!'
Henki itse todistaa meidän henkemme kanssa, -
että me olemme Jumalan lapsia.
Mutta jos olemme lapsia, niin olemme myöskin perillisiä, -
Jumalan perillisiä ja Kristuksen kanssaperillisiä, -
jos kerran yhdessä hänen kanssaan kärsimme, -
että me yhdessä myös kirkastuisimme."
Ennen kuin se toteutuu, kuulemme Messiaan äänen Hengessä.
Pyhä Henki puhuu samaa, koska kaikki mitä Hän puhuu, on Jeshuasta.
Mitä Henki sanoo? Vahvistukaa, minä se olen, älkää peljätkö.
Henki todistaa meille, että olemme Jumalan lapsia, -
että kuulumme Jumalalle yhdessä Jumalan Pojan kanssa.
Pyhä Henki puhuu meille. Se on Messias Jeshuan ääni.
Hän todistaa, ettet eksy etkä kuole.
Sinulle ei käy niin kuin sinulle on sanottu.
Pysy lupauksessa!
Pysy siinä veneessä, johon Jumala on sinut vienyt!
Mitä tapahtuukin, Jeshua täyttää lupauksensa.
Jos Hän on luvannut tulla, Hän tulee viime hetkellä.
Kun Hän astuu veneeseen, tulee rauha.
Hän oli ollut heidän kanssaan hengessä koko ajan.
Hän tiesi kyllä, mitä heille kuului.
"Ja kun he olivat astuneet venheeseen, asettui tuuli." Vau!
Mielenkiintoista!
Joskus kamppailemme vastatuulessa, -
vesi syöksyy sisään ja paiskoo venettä.
Ajattelet, että pian putoat ja hukut, ja tapahtuu niin ja näin.
Tulee kuitenkin se hetki, että tuuli tyyntyy, -
aallot asettuvat, ja tulee täydellinen rauha.
Hiljaisuus.
Mitä Jeshua haluaa opettaa meille tästä?
Meidän on pysyttävä lupauksessa, täydellisessä uskossa, -
ei siihen, että "kaikki järjestyy", -
vaan että se toteutuu Jumalan lupauksen mukaan.
Sanomme kaikille Jumalan lupauksille "on" ja "aamen".
Rakkaat veljet ja sisaret ja kaikki katsojat, -
siunaan teitä Herran Jeshuan nimessä ja rukoilen puolestanne.
Julistan teille ja perheillenne Jeshuan veren suojaa.
Siunatkoon Jumala teitä niin paljon, -
että ymmärrätte Jeshuan tulleen antamaan elämän ja yltäkylläisyyden.
Shalom teille Jerusalemista, Jeshua Messiaan nimessä, aamen!
Suomennos: Hannele Lehtoranta