TULD JERUUSALEMMAST
Shalom, kallid sõbrad! Tore teiega ühineda!
Usun, et teiegi kuulate rõõmuga Jumala Sõna.
Läheneb paasapüha, pesach.
Paasapüha on tähtis Iisraelile ja kõigile Jeesusesse uskujaile.
Paasapüha ajal päästis Jumal Iisraeli rahva Egiptusest.
Egiptus, heebrea keeles Mitsrayim, lähtub sõnadest 'nad on hädas'.
Jumal lubas Aabrahamile, et vabastab Iisraeli rahva,
isegi suure varandusega, sest Ta tahtis neid õnnistada.
Aga mida ütles Jumal Moosesele?
Lugesin eile need kirjakohad 2. Moosese 3. ja 4. peatükist.
Jumal ütles Moosesele, et kuulis oma rahva hädahüüdu
ja lubas nad lunastada.
'Lunastus' on heebrea keeles ge'ula.
Jumal lunastas nad, et neid Egiptusest välja tuua.
Peame mõistma, et Jumal kuuleb alati
ja näeb alati, mis meiega toimub.
Paasapüha räägib Jumala tööst.
Kui loeme paasapühast
nii Toorast kui Uuest Testamendist,
näeme, et see on elava Jumala tegu.
Lunastus on Jumala töö, mitte inimese.
Tänapäeval on erinevaid valeõpetajaid,
kes väidavad, et lunastus sõltub meist endist.
Lunastus ei sõltu inimestest, vaid üksnes Jumalast.
See saab ilmsiks ka Tooras.
Jumal ütles huvitava lause 2. Moosese raamatu 12. peatükis.
Ta andis surmainglile loa minna igasse kotta Egiptuses
ja tappa iga esmasündinu,
isegi loomade esmasündinud.
Kõik esmasündinud surid, sealhulgas ka vaarao poeg.
Aga mis oli toona Egiptuses tähtis seik?
Loeme, mida Jumal ütles.
2. Moosese 12:1.
Jumal räägib Moosesega.
"Ja Issand rääkis Moosese ja Aaroniga Egiptusemaal, öeldes:
See kuu olgu teil esimeseks kuuks;
see olgu teil aasta esimeseks kuuks.
Rääkige kogu Iisraeli kogudusega ja öelge:
Selle kuu kümnendal päeval võtku iga perevanem tall,
igale perele tall.
Aga kui pere on talle jaoks väike, siis võtku tema ja ta naaber,
kes ta kojale on lähemal, vastavalt hingede arvule;
kui palju igaüks jõuab süüa, sellele vastavalt arvake neid talle kohta.
Tall olgu teil veatu, isane, üheaastane;
võtke see lammastest või kitsedest.
Säilitage see enestele kuni selle kuu neljateistkümnenda päevani;
siis kogu Iisraeli kogunenud kogudus tapku see õhtul!"
Pidage meeles: "Kogu Iisraeli kogudus".
"Ja nad võtku verd ning võidku ukse mõlemat piitjalga ja pealispuud
kodades, kus nad seda söövad."
Toona polnud veel juutide uksepiitadel mezuzasid,
vaid sõnaga mezuzot viidatakse uksepiitadele,
mis ääristavad ust ülevalt alla ja pealispuu on ukse kohal.
Need võiti seega verega.
Need kujutavad meie aju ja südant.
Talle verega tuli võida
"ukse mõlemat piitjalga ja pealispuud kodades, kus nad seda söövad.
Ja nad söögu liha selsamal ööl; tulel küpsetatult koos hapnemata leiva
ja kibedate rohttaimedega söögu nad seda!"
Ja nii edasi: Ärge küpsetage seda vees, vaid tules,
ja sööge see koos sisikonnaga; ärge jätke midagi alles,
aga kui midagi alles jääb, põletage see.
Vaatame, mida ütleb selle kohta Jeesus Uues Testamendis.
Luuka 12.
Jeesus räägib siin midagi huvitavat.
Luuka 12:49. Jälle 12. peatükk.
"Tuld olen ma tulnud viskama maa peale,
ja mida muud ma tahaksin, kui et see oleks juba süttinud!
Aga mul on ees ristimine, millega mind ristitakse,
ja kuidas mul on kitsas käes, kuni see on viidud lõpule!"
Siin räägitakse tulest, kuid ma ei räägi hetkel sellest,
vaid sellest, et lunastus sõltub üksnes Jumalast.
Kuidas lunastas Jumal Iisraeli surmaingli käest?
Öeldes: "Võtke tall ..."
Tall sümboliseerib pattude andeksandmist.
Loeme Johannese evangeeliumi 1. peatükist.
See on huvitav.
Vaatame,
mida ütleb Ristija Johannes.
Johannese 1:24 - "Aga läkitatuid oli ka variseride seast.
Ja need küsisid Johanneselt:
'Kui sa ei ole Messias ega Eelija ega prohvet, miks sa siis ristid?
Tema vastas neile:
'Mina ristin veega, aga teie keskel, kuigi teie teda ei tea, seisab juba see,
kes tuleb pärast mind.
Mina ei ole väärt tema jalatsipaelagi lahti päästma.'
See juhtus Betaanias, sealpool Jordanit,
kus Johannes oli ristimas.
Järgmisel päeval nägi Johannes Jeesust enda juurde tulevat ja ütles:
'Vaata, see on Jumala Tall, kes kannab ära maailma patu.'"
Ta räägib nii tulest kui Tallest, kes kannab ära maailma patu.
Lunastus sõltub üksnes Jumalast.
Te ei saa Jumala lunastuse heaks mitte midagi teha.
Te ei saa teha muud, kui avada sellele oma süda.
See tuleb meile kasuks, et me ei saa midagi teha,
sest kui lunastus sõltuks meist,
ei saaks me pääseda.
Inimene ei saa teha midagi enda pääste heaks.
See on üksnes Jumala kätes.
Seepärast ütles Jeesus Johannese 3:16 -
"Sest nõnda on Jumal maailma armastanud,
et ta oma ainusündinud Poja on andnud, et ükski, kes temasse usub,
ei hukkuks, vaid et tal oleks igavene elu."
Paasapüha räägib sellest elu annist.
Saime kingiks igavese elu.
On igasuguseid asjaolusid, haigusi ja viirusi,
mis meie vastu töötavad ja meid häirivad.
Pidagem sel juhul meeles, et lunastus ei sõltu meist.
Ka meie kaitse ei sõltu meist,
vaid Jumalast.
Tervis, lunastus ja kõik lepingu õnnistused
põhinevad Jumala tegevusel.
Peame siiski meeles pidama oma ülesande, sest usk töötab alati.
"Ma tõstan oma silmad mägede poole, kust tuleb mulle abi?
Abi tuleb mulle Issanda käest, kes on teinud taeva ja maa."
Vaatan Messias Jeesusele, oma usu alustajale ja täidesaatjale,
nagu ütleb Heebrealaste kiri, taas 12. peatükis.
Peame vaatama Jeesusele, Jumala Tallele,
ja võtma Temalt vastu Tema headust.
2. Korintlaste 1:20 -
"Sest Jumala tõotused puha on tema sees 'jah'
ja sellepärast ka tema läbi 'aamen' Jumala auks meie läbi."
Oleme saanud Jumalalt võtme, Jumala Talle vere,
mis on lahenduseks kõigele.
Kui minult küsida, mis on vaimse elu tuum,
siis see on Messia veri.
Sellest verest algab uus aasta.
"See kuu olgu teil esimeseks kuuks; see olgu teil aasta esimeseks kuuks."
Aasta algab sellest, sest veri sümboliseerib elu.
Inimese hing on veres. Veri tähendab elu.
Teame, et kui Jeesus valas oma vere,
andis Ta meile igavese elu, Jumala elu.
Aasta on Pühakirjas jätkuv mõiste.
Päev on lühike aeg, kuid aasta on midagi jätkuvat.
Kui Jeesus valas oma vere, algas sellest uus ajastu,
Jumala armu ja halastuse ajastu.
Seepärast ei pea me kartma ümbritsevaid sündmusi.
Teadke, et Jeesus on valanud oma vere,
ja see veri räägib valjemalt kui Aabeli veri,
nagu ütleb Heebrealaste 12. peatükk.
See veri räägib midagi Jumalale.
Mida Toora selle kohta ütleb?
Kord aastas, aasta tähtsaimal pühal,
Yom Kippuri lepituspäeval,
millest räägib 3. Moosese 23. peatükk,
sisenes ülempreester kõige pühamasse paika.
Seal oli lepingulaegas,
mille sees olid käsutahvlid.
Räägitakse, et Mooses pani sinna nii katkised kui terved tahvlid.
Rabide väitel oli seal ka "algupärane Toora".
Ma ei tea, kas see vastab tõele, aga nii väidetakse.
Lepingulaekas oli seega manna, käsutahvlid ja Aaroni õitsev kepp.
Kõik need räägivad Iisraeli laste mässumeelsusest.
Esmalt manna. See on huvitav.
"Inimesed sõid inglite leiba," ütleb Psalm 78.
Nad tahtsid liha ja Jumal andis seda,
kuid ta nimetas seda mässuks.
Jumal andis käsutahvlid, kuid nad mässasid.
Rahvas hakkas pidama pidu ebajumala austuseks.
Seal oli Aaroni kepp, sest rahvas mässas Jumala ja Moosese vastu.
Kõik need kolm asja tunnistavad inimese vastu.
Ülempreester ohverdas enne ohvri nii enda kui rahva eest.
Kunagi ei kontrollitud ülempreestrit või rahvast,
vaid üksnes talle.
Tall pidi veatu olema.
Sellestki näeme, et lunastus ei sõltu meist.
Ülempreester võttis patud inimeste pealt ja asetas need tallele.
Ta kandis rahva patud üle tallele.
See on pikk jutt,
kuid sinna kuulus ka kits, kes saadeti kõrbe.
Kui kits läks, oli kõik korras.
Ülempreester astus siis korra aastas kõige pühamasse paika
ja tal oli kaasas veri, mida ta piserdas kõikjale.
Seal oli kaks keerubit, kes teineteise vastas seisid.
Juba enne sinna sisenemist oli ülempreester verd piserdanud.
Nimetan seda paika kohtusaaliks.
Tänu ülempreestri toodud verele
andis Jumal aasta aasta järel armu rahva kuritegudele ja pattudele,
kuid ainult üheks aastaks.
Jeesus aga tõi igavese ohvri,
sest Ta tõi ohvri Pühas Vaimus.
"Tapa- ja roaohver ei ole su meele järgi -
aga mu kõrvad oled sa avanud," öeldakse Psalmis 40.
"Siis mõistsin, et minust on kirjutatud Sinu rullraamatus.
Tulin tegema Sinu tahtmist. Ihu oled sa mulle valmistanud."
Nii prohveteeris kuningas Taavet Jumala Talle, Jeesuse kohta.
"Vaata, ma tulen tegema su tahtmist, Jumal."
Ta andis end Pühas Vaimus ristile.
Püha Vaim on igavene, nii et Tema ohver on igavene.
Kõik, kes võtavad vastu Jeesuse
kui Jumala Talle, kes võtab ära maailma patu,
saavad igaveseks andestuse oma pattudest.
Jeesus ütles ristil: "See on täidetud".
Kallid vennad ja õed, kallid sõbrad!
Lunastus ei sõltu meist.
Meil pole vaja teha muud, kui vaadata Jeesusele,
usu alustajale ja täidesaatjale.
Vaatame Jumala Talle, kes kannab ära maailma patud.
See otsustab.
Kui pöörame oma pilgu vähegi paremale või vasakule,
näeme kohe vanu patte ja needusi,
ja hakkame muretsema mineviku või tuleviku pärast,
maa olukorra, tervise ja muu pärast.
Ma ei mõtle, et me ei tohiks sellele ratsionaalselt mõelda.
Muidugi peame neile asjadele mõtlema.
Aga kohe kui meie silmist kaob täiuslik lunastus ristil,
hakkame mõtlema negatiivselt.
Siis püüame teha midagi olukorra muutmiseks.
Meid on kutsutud maa soolaks ja maailma valguseks,
ka muutma meie elu ja ühiskonda,
Melkisedeki, Õiguse Kuninga abil.
Lubasin rääkida aastast.
Mainisin Melkisedekit.
Jesaja 61. peatükk.
Kui Jeesus luges rahvale esimest korda Pühakirja
ja kindlasti mujalgi,
luges Ta seda kirjakohta Jesajast. Jesaja 61:1 -
"Issanda Jumala Vaim on minu peal, sest Issand on mind võidnud;
ta on mind läkitanud viima rõõmusõnumit alandlikele,
parandama neid, kel murtud süda, kuulutama vabastust vangidele
ja avama pimedate silmi, kuulutama Issanda meelepärast aastat
ja meie Jumala kättemaksu päeva..."
Jumala kättemaksu päev oli too reede, kui Jeesus oli ristil.
Kogu kättemaks langes Jeesuse peale.
Meelepärane aasta on see, mille meie saime.
See kestab.
See aasta algas paasapühal Kolgatal,
kõigile, kes usuvad.
"Sest nõnda on Jumal maailma armastanud,
et ta oma ainusündinud Poja on andnud,
et ükski, kes temasse usub, ei hukkuks,
vaid et tal oleks igavene elu."
Jeesus ei tulnud maailma üle kohut mõistma,
vaid et maailm Tema läbi päästetud saaks.
Kuid see, kes ei usu, on juba hukka mõistetud.
Mida lunastus sisaldab ja mis see on?
See on Jumala armu tegu.
"Trööstima kõiki leinajaid,
andma Siioni leinajaile laubaehte tuha asemel,
rõõmuõli leinarüü asemel,
ülistusrüü kustuva vaimu asemel..."
Ja see pole veel kõik:
"Et neid nimetataks 'Õigluse tammedeks'."
Elei ha'tsedek, õigsuse sangarid.
Seegi tuleb Jumala lunastustööst.
"'Issanda istanduseks', millega ta ennast ehib."
Jumal tahab kirgastada oma rahvast Iisraeli ja kogudust.
Vaatame, mida Paulus selle kohta kirjutab.
Roomlaste kiri, 8. peatükk.
See on huvitav.
Mis ta ütleb?
Ta räägib tähtsatest asjadest.
Roomlaste 8:28 -
"Neile, kes Jumalat armastavad, laseb Jumal kõik tulla heaks -
neile, kes on tema kavatsuse kohaselt kutsutud.
Sest need, keda ta on ette ära tundnud,
need ta on ka ette määranud saama tema Poja näo sarnaseks,
et tema oleks esmasündinu paljude vendade seas.
Aga keda ta on ette määranud, neid on ta ka kutsunud;
ja keda ta on kutsunud, need on ta ka õigeks teinud,
aga keda ta on õigeks teinud, neid on ta ka kirgastanud."
See on lunastus.
Iisraeli lahkumine Egiptusest oli Jumala kirgastustöö.
Iisraeli rahvas vabanes orjusest,
sest Jumal tegi nad õigeks.
Kogu Egiptus oli pimeduse võimuses,
Jumala kohtumõistmise all, suures viletsuses.
Aga Iisraeli rahvas sai kogeda Jumala lunastust ja armu.
Nad ei teinud selle heaks midagi.
Nad kuulasid vaid Moosest ja Aaronit
ning võtsid oma kotta kõigi nähes talle.
Ka Jeesus oli ristil rahva ees.
Seal oli preestreid, poliitikuid, roomlasi ja maarahvast.
Nad kõik nägid, kuidas Jeesus kandis oma risti Kolgatale
ja Ta löödi risti.
Need sündmused mitte ei sarnane teineteisele,
vaid need on üks ja sama asi.
Jeesus tegi seda meie kõigi eest,
meie, kes usume, et Ta on Jumala Tall,
Issanda Võitu, "Lunastuse Ingel", nagu juudid ütlevad.
Lunastaja. Pidage see meeles! Ta tegi seda meie heaks.
Lunastusse kuulub seegi, et Jumal teeb õigeks,
õnnistab, tervendab ja kirgastab.
Me ei pea ennast vaatama ja virisema:
"Ma pole ju midagi!"
Täpselt. Me olime väärtusetud, nagu Pauluski kirjutab.
Me polnud sangarid, rikkad ega targad.
Jumal siiski valis meid ja kirgastas meid.
Tema valikust piisab meile. See on lunastuse ja armu töö.
Armu ei saa millegagi täiendada.
Inimeste teod ei lisa sellele midagi.
Arm lihtsalt võetakse vastu.
Kui inimesed seda vaid mõistaksid,
vabanetaks paljudest raskustest ja probleemidest.
Need sulaksid ära.
Peame mõistma,
et teeme kõike usus sellesse,
et Ta on meid lunastanud
ja vabastanud meid viletsusest ülistusse.
Ta lunastas meid pimeduse kuningriigist
oma ainsa Poja kuningriiki.
Õppigem nüüd selles lunastuses elama.
Õppigem võtma lunastust oma hinge, tahtesse,
meelde, tegevusse
ja kõigile oma elualadele.
See on tähtis.
Palvetan meie kõikide eest,
et võtaksime vastu Jumala armutöö
ega püüaks seda täiendada.
Täiendamiskatsed üksnes rikuvad seda.
Jumala armu ei saa muidugi rikkuda,
aga kui püüad seda täiendada, pole see enam arm.
Arm on arm. Punkt.
Lunastus on täielikult arm.
Ka iisraellaste seas oli kindlasti lurjuseid.
Muidugi tuleks hästi käituda.
Kui inimene võtab vastu armu, tema käitumine muutub.
Tema loomus muutub.
Palvetan Issanda Jeesuse nimel,
et võtaksime kõik täna oma ellu armu.
Võtame vastu lunastuse ja armu ega püüa seda täiendada.
Võtame vastu armu usus ja elame Issanda lunastuses.
Kui sa veel ei usu Jeesust, ütle minu järel:
Jeesus, usun, et sina surid mu pattude eest,
tõusid surnuist ja tegid mind õigeks.
Avan oma südame.
Tule mu südamesse ja ole mu Issand ja Päästja!
Aitäh, Isa, igavese elu ja pattude andestamise eest!
Palvetan Messias Jeesuse nimel. Aamen ja aamen!
Shalom Jeruusalemmast!
Tõlge: Monika Jaaguri