Shalom, rakkaat ystävät! On ilo liittyä seuraanne -
ja opettaa teille Jumalan Sanaa, joka on sydämelläni.
Luetaan Uudesta testamentista eräästä tapahtumasta, -
jonka Jeshua koki ennen kuolemaansa.
Mark. 14:32.
Se tapahtui Getsemanessa.
"Ja he tulivat maatilalle, jonka nimi on Getsemane; -
ja hän sanoi opetuslapsillensa: -
'Istukaa tässä, sillä aikaa kuin minä rukoilen'.
Ja hän otti mukaansa Pietarin ja Jaakobin ja Johanneksen; -
ja hän alkoi kauhistua ja tulla tuskaan.
Ja hän sanoi heille: -
'Minun sieluni on syvästi murheellinen, kuolemaan asti; -
olkaa tässä ja valvokaa'.
Ja hän meni vähän edemmäksi, lankesi maahan ja rukoili, -
että, jos mahdollista, se hetki menisi häneltä ohi, -
ja sanoi: "Abba, Isä, kaikki on mahdollista sinulle; -
ota pois minulta tämä malja.
Mutta ei, mitä minä tahdon, vaan mitä sinä!'"
Olemme tottuneet näkemään Herramme Jeshuan vahvana, -
voittajana ja sankarina, ja sellainen Hän onkin.
On kuitenkin muistettava, että Jeshua oli olennaltaan kuin ihminen.
Hän eli täydellisenä ihmisenä maan päällä.
Maria, joka synnytti Hänet, täyttyi Pyhällä Hengellä.
Hän sanoi: "Katso, minä olen Herran palvelijatar; -
tapahtukoon minulle sinun sanasi mukaan", -
kun Jumala oli lähettänyt enkelin hänen huoneeseensa.
Tämä kohtaus osoittaa, miten aito Jeshua oli opetuslastensa seurassa.
He olivat Hänen ystäviään.
Hänhän oli sanonut: "Jos pidätte minun käskyni, te olette ystäviäni."
Hän oli kuitenkin kunnioitettu opettaja.
Mutta nyt Hän kutsui mukaansa vain kolme luottoystäväänsä, -
ja sanoi heille suoraan, että Hänellä oli nyt elämänsä vaikein hetki.
Ajatelkaa, että Hän tiesi joutuvansa ristille 33-vuotiaana.
Hän alkoi kertoa heille, miten Messias joutuisi kärsimään.
Hän kuolisi ja nousisi ylös kolmantena päivänä.
Luulemme, että tulevaisuuden tietäminen helpottaa elämäämme, -
koska tulevaisuutemme on kunniakas.
Mutta kun edessä on kovat ajat, -
ja elämä on rankkaa, -
se ei helpota yhtään.
Jeshua puhuu tässä sydämensä pohjasta.
Hän sanoo kuningas Daavidia mukaillen: -
"Minun sieluni on syvästi murheellinen, kuolemaan asti."
Kuvitelkaa sitä tilannetta!
"Sieluni on syvästi murheellinen, kuolemaan asti."
Jeshua kantoi ristillä kaikki syntimme ja sairautemme, -
ei vain ruumiin, vaan myös mielen sairaudet.
Jo Getsemanessa Hän alkoi kärsiä puolestamme.
Hän kantoi meidän masennuksemme.
"Sieluni on syvästi murheellinen, kuolemaan asti."
Hän kertoi murheestaan avoimesti ja rukoili.
Mitä me teemme, kun meillä on vaikeaa ja olemme masentuneita, -
kun koemme olevamme yksin, emmekä tiedä mitä on edessä, -
tai kun tiedämme, että edessä on vaikeuksia?
Se on pyhittäytymisrukouksen paikka.
Opimme tästä, ettei Jumalalle omis- tauduta vain kerran, kun synnymme, -
ja vanhempamme vievät meidät kirkkoon tai synagogaan -
ja pyhittävät meidät Jumalalle.
Ei, ei! Pyhittäytymisen täytyy olla jatkuvaa.
Elämässämme tulee hetkiä, jolloin päätämme toimia -
Jumalan tahdon mukaan. Päätämme seurata Jumalaa.
Mitä Jeshua sanoo? "Abba, Isä..."
Myöhemmin Hän sanoo "Isäni..."
"...kaikki on mahdollista sinulle; ota pois minulta tämä malja.
Se oli katkera malja, Jumalan vihan malja.
Hänhän sanoi: "Jumalani, Jumalani, miksi minut hylkäsit?"
Hän siis joi Jumalan vihan maljan.
Jeshua otti päälleen kaiken pahuutemme, -
kaiken, mitä olemme tehneet ensim- mäisestä ihmisestä viimeiseen asti.
Hän lisäsi: "Mutta ei, mitä minä tahdon, vaan mitä sinä!"
Se oli Hänen päätöksensä.
Kun meillä on vaikeaa, meidän on ennen kaikkea oltava aitoja.
Meidän on puhuttava tunteistamme rehellisesti.
En tarkoita, että meidän tulee julistaa pahaa oloamme -
kerta toisensa jälkeen.
Ei, vaan myönnämme vain tosiasiat.
"Sieluni on syvästi murheellinen, kuolemaan asti." Se on tosiasia.
Siksi huudan sinua kuin Daavid, muista minua, -
kun minä muistelen kaikkea armoasi ja hyvyyttäsi!
Minulla on vaikeaa, mutta tulen eteesi, Herra!
Näin Jeshua teki. Hän antoi meille esimerkin.
Hän puhui vilpittömästi.
Hän ei ollut aito vain ihmisille, vaan myös Jumalalle.
Yleensä jos olemme epäaitoja ihmisten kanssa, -
olemme epäaitoja myös Jumalan kanssa.
Jeshua sanoi vilpittömästi Pietarille, Jaakobille ja Johannekselle: -
"Olkaa kanssani, valvokaa ja tukekaa minua! Tarvitsen teitä!"
Tässä meille tervehenkinen opetus: -
Jos Jeshua, Jumalan Poika ja Messias, tarvitsi opetuslapsiaan, -
miten paljon enemmän me tarvitsemme toisiamme!
"Valvokaa ja rukoilkaa kanssani! Minulla on vaikeaa."
Mitä se valvominen on? Rukoilemista.
Kun Hän palasi ja löysi heidät nukkumasta, -
Hän sanoi Pietarille: "Simon, nukutko? Etkö jaksanut yhtä hetkeä valvoa?
Valvokaa ja rukoilkaa, ettette joutuisi kiusaukseen..."
Hän siis pyysi heitä rukoilemaan, koska Hänellä oli vaikeaa, -
mutta myös siksi, etteivät he joutuisi kiusaukseen, -
koska Hän tiesi, miten heille kävisi, kun Hänet vangittaisiin.
Siksi Hän kehotti heitä rukoilemaan.
Tarvitsemme toinen toisiamme, toistemme rukouksia, veljet ja sisaret!
Joskus jollakin meistä on vaikeaa, -
ja tämän maailman menon mukaan alamme usein tuomita häntä -
ja miettimään, mitä hän on tehnyt väärin.
"Hänen on täytynyt tehdä jotain pahaa, koska hänelle on käynyt näin!"
Ei, eihän Jeshuakaan ollut tehnyt mitään pahaa.
Jeshua kehotti heitä rukoilemaan, koska Hän lähtisi heidän luotaan, -
ja kolmen päivän aikana he joutuisivat moniin kiusauksiin.
Pietari jopa kielsi Herran.
Siksi Jeshua kehotti rukoilemaan. Rukous on avain taivaaseen.
Rukous sitoo meidät Pyhään Jumalaan, -
Pyhään Henkeen.
Rukous on keskustelua Jumalan kanssa.
Jeshua sanoi: "Mutta ei, mitä minä tahdon, vaan mitä sinä!"
Muistakaa, että jokaisessa rukouksessa, -
varsinkin pyhittäytyessä uudestaan Jumalalle, -
on sanottava: "Ei, mitä minä tahdon, vaan mitä sinä!"
Mutta tiedättekö mitä? Jumalan täydellinen tahto on tässä.
Toora, Profeetat, Kirjoitukset ja Uusi testamentti.
Meidän on opittava tästä, mikä on Jumalan täydellinen tahto.
Se opettaa, että Hänen tahtonsa on, että pyhitämme itsemme Hänelle.
Hän tahtoo meidän elävän Hänen armossaan ja rakkaudessaan.
Hän tahtoo meidän loistavan pimeydessä ja todistavan Hänestä.
Se on Jumalan tahto.
Meillä kaikilla on joskus rankkaa.
Emme joudu ristille, kuin Jeshua, -
mutta meillä kaikilla on ristimme.
Meidän täytyy, en haluaisi sanoa "voittaa", -
koska meidän täytyy oikeastaan antautua Jumalalle.
Omasta pienestä kokemuksestani vakuutan teille, -
että meistä jokaisella on oma ristimme.
Miten selviämme siitä? Opimme sen Jeshualta.
Haluan näyttää teille vielä yhden kohdan.
Jeshua on suuri ylimmäinen pappi. Hepr. 4:14.
"Kun meillä siis on suuri ylimmäinen pappi, läpi taivasten kulkenut, -
Jeesus, Jumalan Poika, -
niin pitäkäämme kiinni tunnustuksesta."
Älkäämme siis hylätkö sitä, minkä olemme ottaneet vastaan.
Pitäkäämme kiinni siitä!
Se on jotain vakaata ja pysyvää.
Pitäkäämme kiinni tunnustuksesta. Mikä se tunnustus on?
Se, että Jeshua on Herra, ja Hän kantoi ristillä syntimme.
"Meidän sairautemme hän kantoi, -
meidän kipumme hän sälytti päällensä."
"Hänen haavainsa kautta me olemme paratut."
Ei siis ole mitään muuta nimeä, jonka kautta voi pelastua.
Meidän on siis jatkuvasti julistettava sitä, -
että Jeshua kuoli syntiemme edestä, nousi kuolleista, -
vapautti meidät synneistämme ja vanhurskautti meidät Hengessä.
Siten kasvamme hengellisesti.
"Sillä ei meillä ole sellainen ylimmäinen pappi, -
joka ei voi sääliä meidän heikkouksiamme..."
Huomatkaa, että tunnustus liitetään nimenomaan heikkouden hetkeen.
"...vaan joka on ollut kaikessa kiusattu samalla lailla kuin mekin, -
kuitenkin ilman syntiä."
Hän joutui siis kiusauksiin, mutta ei langennut syntiin.
Mekin joudumme kiusauksiin, mutta voimme olla tekemättä syntiä -
Hänen ansiostaan, -
jota sanotaan ylimmäiseksi papiksi Melkisedekin järjestyksen mukaan, -
Juudan Leijonan, Herramme Jeshuan ansiosta.
"Käykäämme sentähden uskalluksella armon istuimen eteen, -
että saisimme laupeuden ja löytäisimme armon, -
avuksemme oikeaan aikaan."
Miten käymme armon istuimen eteen ja löydämme armon oikeaan aikaan?
Uskolla, tunnustuksella ja rukouksella.
Niin lähestymme armon istuinta, elävää Jumalaa.
On kuitenkin aina muistettava, -
että ilo täyttää meidät.
Ennen kaikkea me iloitsemme.
Muistatteko, mitä tapahtui äidillemme Saaralle?
Abraham ja Saara odottivat 25 vuotta.
Saara oli hedelmätön. Hän ei pystynyt synnyttämään lapsia.
Mitä se tarkoittaa hengellisesti?
Hän ei tuottanut hedelmää.
Mitä enkelit kertoivat vieraillessaan Abrahamin luona?
"Vuoden kuluttua sinulla on poika."
Saara nauroi ja antoi pojalleen nimen Jitschak, "hän nauraa".
Ei ole helppoa odottaa 25 vuotta!
He näkivät, että muille syntyi lapsia koko ajan.
Abram oli kunnioitettu "Aramin isä".
Sitten Jumala antoi hänelle nimen Abraham, -
"kansojen paljouden isä", mutta hän ei saanut lapsia.
Niinpä hän yrittää auttaa Jumalaa, -
ja hänen vaimonsa antoi hänelle orjattarensa Haagarin.
Syntyi Ismael, ja Jumala siunasi häntäkin, -
mutta Jumala oli luvannut, että Saara synnyttäisi pojan.
Se ei ollut helppoa. Se oli hyvin vaikeaa.
Näen mielessäni, miten Abraham rukoili pyhittäytymisrukouksen -
aina joutuessaan koetukseen, -
kun hänen mieleensä nousi katkeria ajatuksia.
Muistammehan, miten hän valitti, -
että hänen palvelijansa Elieser perisi kaiken hänen kuoltuaan.
Jumala vastasi, ettei niin kävisi, vaan hän saisi pojan Saarasta.
Ystävät, joudumme kiusauksiin, mutta miksi?
Se onkin mielenkiintoinen kysymys.
En ala rakentaa teologiaa siitä, mitä meidän kaikkien on käytävä läpi, -
mutta monet meistä joutuvat kiusaukseen löytääkseen ilon, -
oppiakseen luottamaan Herraan kaikissa tilanteissa.
Opimme sanomaan: "Ei, mitä minä tahdon, vaan mitä sinä!"
Siksi joudumme koetuksiin.
Luetaan Hepr. 12:1 alkaen: -
"Sentähden, kun meillä on näin suuri pilvi todistajia ympärillämme..."
Huomatkaa: todistajien pilvi!
Todistajia on sekä maan päällä että taivaassa.
Jeshua sanoi: "Te tulette olemaan minun todistajani."
"...pankaamme mekin pois kaikki, mikä meitä painaa, -
ja synti, joka niin helposti meidät kietoo, -
ja juoskaamme kestävinä edessämme olevassa kilvoituksessa..."
Paavali kirjoitti juoksevansa saadakseen voittopalkinnon, -
johon Jumala oli hänet taivaallisella kutsumisella kutsunut.
"Minä en siis juokse umpimähkään, en taistele niinkuin ilmaan hosuen."
Hän juoksi saadakseen voittopalkinnon.
Tietäkää, että Jumalalla on teille palkinto!
On tärkeää päästä loppuun asti.
Jumalalla ei tosin ole loppua. Tällä maailmalla on alku ja loppu.
Me olemme ikuisia, nitschim, joka tulee sanasta nitsachon, "voitto".
Ikuisuus, netsach, on lukemattoman paljon voittoja.
Ne voitot ovat ikuisia.
Hepr. 12:2 kertoo, miten meidän tulee juosta: -
"...silmät luotuina uskon alkajaan ja täyttäjään, Jeesukseen, -
joka hänelle tarjona olevan ilon sijasta -
kärsi ristin, häpeästä välittämättä, -
ja istui Jumalan valtaistuimen oikealle puolelle."
Mitä Paavali tällä tarkoittaa? Uskon hänen kirjoittaneen tämän, -
koska tyyli on niin samanlainen kuin hänen kirjeissään.
Silmät luotuina Jeshuaan.
Katsokaa, millainen Hän oli ja mitä Hän koki ja teki.
"He katsovat minuun, jonka he ovat lävistäneet."
"Ajatelkaa häntä, joka syntisiltä on saanut kärsiä -
sellaista vastustusta itseänsä kohtaan, -
ettette väsyisi ja menettäisi toivoanne."
"Sieluni on syvästi murheellinen, kuolemaan asti," -
mutta Kirjoitukset sanovat meille tässä: -
"...ettette väsyisi ja menettäisi toivoanne."
Vaikka teillä olisi murheita, älkää väsykö ja menettäkö toivoanne!
Minulle tuli mieleen eräs Jumalan lupaus.
Jumala antoi sen Israelin kansalle ja tietysti myös kaikille, -
jotka uskovat Hänen Voideltuunsa, Jeshua Messiaaseen.
Kiitos Herralle!
Vaikeina aikoina ajattelemme Jumalan unohtaneen meidät.
Saatamme jopa luulla, että Hän on hylännyt meidät, -
vaikka Hän on luvannut, ettei Hän koskaan hylkää meitä.
Katsotaan, mitä Jumala sanoo Jaakobille.
Jes. 40:27: "Miksi sinä, Jaakob, sanot ja sinä, Israel, puhut: -
'Minun tieni on Herralta salassa, -
minun oikeuteni on joutunut pois minun Jumalani huomasta'?"
Vaikeita sanoja, mutta toisaalta helppoja.
Tässä puhutaan tiestä ja oikeudesta.
Jotkut pelkäävät oikeutta, -
mutta Jumalan oikeus on puolellamme, -
kuten Jes. 54 sanoo Jerusalemille: -
"Jokainen ase, joka valmistetaan sinun varallesi, on oleva tehoton; -
ja jokaisen kielen, joka nousee käymään sinun kanssasi oikeutta, -
sinä osoitat vääräksi."
"Miksi sinä, Jaakob, sanot ja sinä, Israel, puhut: -
'Minun tieni on Herralta salassa, -
minun oikeuteni on joutunut pois minun Jumalani huomasta'?
Etkö tiedä, etkö ole kuullut: -
Herra on iankaikkinen Jumala, joka on luonut maan ääret?
Ei hän väsy eikä näänny, hänen ymmärryksensä on tutkimaton.
Hän antaa väsyneelle väkeä ja voimattomalle voimaa yltäkyllin."
Millainen lupaus!
Juuri kun ihminen vaipuu epätoivoon, -
juuri kun Israel ajattelee, että loppu on tullut, -
Jumala sanoo: "Etkö tiedä, etkö ole kuullut: -
Herra on iankaikkinen Jumala, joka on luonut maan ääret?
Ei hän väsy eikä näänny, hänen ymmärryksensä on tutkimaton."
Emme pysty tutkimaan Hänen ajatuksiaan.
Emme ymmärrä, miksi joudumme kestämään vaikeuksia.
Luota Jumalaan!
Lankea Hänen eteensä ja sano: -
"Ei, mitä minä tahdon, vaan mitä sinä, Isä!"
"Hän antaa väsyneelle väkeä ja voimattomalle voimaa..."
Jos olet uupunut vaikeuksiesi keskellä, -
jos olet väsynyt pitkäaikaiseen sairauteesi -
ja kaikkeen, mikä sinua vaivaa, -
"Hän antaa väsyneelle väkeä ja voimattomalle voimaa yltäkyllin."
Niille, jotka ovat jo menettäneet toivonsa, -
Hän antaa voimaa.
"Nuorukaiset väsyvät ja nääntyvät, -
nuoret miehet kompastuvat ja kaatuvat; -
mutta ne, jotka Herraa odottavat, saavat uuden voiman..."
"Saavat uuden voiman." Mielenkiintoista!
Kotkan elämässä on hetki, jolloin sen on saatava uusi voima.
Sen on noustava vuorelle, -
ja tehtävä jotain, jota se ei voi tehdä koskaan myöhemmin.
Se on mahdollista vain noin 40 päivän ajan.
Sen on lähdettävä lentoon.
Se on uudistumisen hetki.
Ja tässä sanotaan: -
"...ne, jotka Herraa odottavat, saavat uuden voiman, -
he kohottavat siipensä kuin kotkat."
Kotkan elämässä on hetki, jolloin se saa uuden voiman.
Sen on kohotettava siipensä ja uudistuttava.
Sen halusin sanoa teille tänään.
Jumala tahtoo uudistaa meidät, antaa meille uuden voiman.
Se tapahtui ristillä.
Aina kun pyhittäydymme Jumalalle rukouksessa, -
se on Messiaan risti.
Luen luvun loppuun.
"...he kohottavat siipensä kuin kotkat.
He juoksevat eivätkä näänny, he vaeltavat eivätkä väsy."
Lähestykää armon istuinta, muistakaa Messiaan ristiä, -
rukoilkaa ja pyhittäkää itsenne Jumalalle!
Ajatelkaa Jeshuaa ristillä -
ja ottakaa vastaan uusi voima Jumalalta -
Jeshuan ristin kautta!
Jättäkää heikkoutenne Messiaan ristille!
Siunatkoon Jumala meitä!
Oli ilo jakaa teille saamaani ilmoitusta.
Toivon ja uskon, että tapaamme jälleen.
Shalom Jerusalemista!
Suomennos: Hannele Lehtoranta