Shalom, kära vänner! Det är en glädje att ses -
och att dela med er det som är på mitt hjärta.
Vi ska läsa ur Nya Testamentet -
och tala om en händelse som Jeshua upplevde innan sin död.
Markusevangeliet 14.
Detta hände i Getsemane.
Vers 32: "De kom till en plats som kallas Getsemane.
Jesus sade till sina lärjungar: 'Sätt er här medan jag ber.'
Han tog med sig Petrus, Jakob och Johannes, -
och han greps av bävan och ångest -
och sade till dem: 'Min själ är djupt bedrövad, -
ända till döds.
Stanna här och vaka.'
Han gick lite längre fram och föll ner på marken och bad -
att om möjligt få bli förskonad från denna stund.
Han sade: 'Abba, Far! Allt är möjligt för dig.
Ta den här bägaren ifrån mig.
Men inte som jag vill, utan som du vill. '"
Vi är vana att se vår Herre Jeshua stark, -
som segrare och hjälte, och det är Han också.
Men vi måste komma ihåg att Jeshua var människa.
Han levde som en fullkomlig människa på jorden.
Maria som födde Honom, fylldes av Helig Ande.
Hon sade: "Jag är Herrens tjänarinna.
Låt det ske med mig som du har sagt."
Gud sände en ängel till henne.
Den här händelsen visar hur äkta Jeshua var med sina lärjungar.
De var Hans vänner. Han hade sagt till dem: -
"Ni är mina vänner, om ni gör vad jag befaller er."
Men Han var ändå deras högt aktade lärare.
Men nu kallade Han till sig bara tre förtrogna vänner -
och sa rakt till dem -
att detta var den svåraste stunden i Hans liv.
Tänk att Han visste att Han skulle gå till korset som 33-åring.
Innan det berättade Han till dem att Messias skulle lida.
Han skulle dödas och uppstå på den tredje dagen.
Vi tror att det underlättar att känna till framtiden -
därför att vår framtid är god.
Men när vi måste gå igenom svårigheter -
och livet är jobbigt, underlättar det inte.
Jeshua talade här från djupet av sitt hjärta.
Hans ord påminner om vad kung David sa.
Jeshua sa: "Min själ är djupt bedrövad, ända till döds."
Föreställ er denna situation!
"Min själ är djupt bedrövad, ända till döds."
Jeshua bar all vår synd och sjukdom på korset, -
inte bara kroppens utan också själens.
Redan i Getsemane började Han lida för vår skull.
Han bar vår själs sjukdomar och vår depression.
"Min själ är djupt bedrövad, ända till döds."
Han berättade ärligt om hur svårt det var och Han bad.
Vad ska vi göra då vi då vi har det svårt, -
då vi känner oss deprimerade och ensamma -
och inte vet vad som kommer att ske -
eller då vi vet att svårigheter ligger framför oss?
Då är det tid för överlåtelsebön.
Denna bön visar oss att vi inte överlåter oss bara en gång -
då våra föräldrar tar med oss till kyrkan eller synagogan -
och överlåter oss till Gud.
Nej, nej! Överlåtelsen fortsätter.
Det finns stunder i våra liv -
då vi beslutar oss för att följa Guds vilja.
Vad säger Jeshua? "Abba, min Far..."
Först kallar Han Honom "Far" och sedan "min Far".
"...Allt är möjligt för dig. Ta den här bägaren ifrån mig."
Det var en bitter bägare, Guds vredes bägare.
Han sa ju: "Min Gud, min Gud, varför har du övergett mig?"
Han drack alltså Guds vredes bägare.
All ondska som begåtts, från den första människan, -
tog Jeshua på sig.
Han fortsatte: "Men inte som jag vill, utan som du vill."
Det var Hans beslut.
När vi har det svårt, ska vi först och främst vara ärliga.
Vi måste berätta hur vi känner det.
Det betyder inte att vi ska proklamera vårt illamående -
gång efter gång.
Nej, vi berättar bara det som är fakta.
"Min själ är djupt bedrövad, ända till döds." Det är ett faktum.
"Därför ropar jag på dig som kung David, -
och minns all din nåd och barmhärtighet!
Jag har det svårt, men jag kommer inför dig, Herre!"
Så här gjorde Jeshua. Han gav oss ett exempel.
Han var ärlig.
Han var inte ärlig bara med människor, utan också med Gud.
Vanligtvis, om vi inte är ärliga med människor, -
är vi inte heller ärliga med Gud.
Jeshua sa ärligt till Petrus, Jakob och Johannes: -
"Var tillsammans med mig, vaka och stöd mig! Jag behöver er!"
Detta är en sak vi behöver lära oss.
Om Jeshua, Guds Son och Israels Messias, -
behövde sin lärjungar, -
hur mycket mer behöver inte vi varandra?
Han sa: "Vaka! Be med mig. Jag har det svårt."
Vad är det att vaka? Att be.
När Han återvände och fann dem sovande, -
sa Han till Petrus: "Simon, sover du?
Kunde du inte vaka en enda timme?"
Vaka och be att ni inte kommer i frestelse..."
Han bad dem att be med Honom, för att Han hade det svårt, -
men också för att de inte skulle komma i frestelse, -
för Han visste vad som skulle hända dem -
när Han blev tillfångatagen.
Därför uppmanade Han dem att be.
Vi behöver varandra och varandras böner, bröder och systrar!
Ibland går någon av oss igenom svårigheter -
och då börjar vi ofta döma varandra på denna världens sätt -
och fundera vad han har gjort fel.
"Han har gjort något ont, därför går det så här för honom!"
Nej! Inte gjorde Jeshua heller något ont.
Jeshua uppmanade dem att be, -
därför att Han skulle lämna dem och gå till korset.
Under tre dagar skulle de hamna i många frestelser.
Petrus till och med förnekade Herren.
Därför uppmanade Jeshua till bön. Bön är nyckeln till himlen.
Bönen förenar oss med Helige Gud, -
med den Helige Ande.
Bön är samtal med Gud.
Jeshua sa: "Men inte som jag vill, utan som du vill."
Kom ihåg att du i varje bön, -
särskilt när du överlåter ditt liv på nytt till Gud, -
behöver säga: "Men inte som jag vill, utan som du vill."
Men vet du vad? I Guds Ord finns Guds fullkomliga vilja.
Toran, Profeterna, Skrifterna och Nya Testamentet.
Därför behöver vi studera Guds Ord och lära känna Guds vilja.
Det står att Hans vilja är att vi överlåter oss till Honom.
Han vill att vi ska leva i Hans nåd och kärlek.
Han vill att vi ska lysa i mörkret och vara Hans vittnen på jorden.
Det är Guds vilja.
Vi har det alla jobbigt ibland.
Vi går inte till korset så som Jeshua gick, -
men var och en av oss har sitt eget kors.
Vi behöver, jag vill inte använda ordet "vinna", -
för vi behöver överlåta oss till Gud.
Utifrån min egen lilla erfarenhet försäkrar jag -
att var och en av oss har sitt eget kors.
Hur går vi igenom vårt kors? Vi lär oss det av Jeshua.
Jag vill visa er ännu ett bibelställe.
Jeshua är den stora översteprästen. Hebreerbrevet 4:14: -
"När vi nu har en stor överstepräst -
som har stigit upp genom himlarna, -
Jesus, Guds Son, -
låt oss då hålla fast vid vår bekännelse."
Låt oss alltså inte lämna det vi tagit emot.
Låt oss hålla fast vi det!
Det är något konstant som består.
"...hålla fast vid vår bekännelse." Vad är det för bekännelse?
Det att Jeshua är Herre och bar våra synder på korset.
Han bar våra sjukdomar och tog på sig våra smärtor.
Genom Hans sår är vi helade.
Det finns alltså inget annat namn under himlen -
genom vilket vi kan bli frälsta.
Men vi måste fortsätta bekänna vår tro, -
att Jeshua dog för våra synder, uppstod från de döda, -
förlät oss våra synder och rättfärdiggjorde oss i Anden.
På det sättet växer vi i anden.
"Vi har inte en överstepräst -
som inte kan ha medlidande med våra svagheter..."
Märk att Han talar om bekännelse särskilt i tider av svaghet.
"...utan en som har varit frestad i allt liksom vi fast utan synd."
Han frestades också i allt.
Han hamnade alltså i frestelser, men Han syndade inte.
Också vi hamnar i frestelser, och vi kan vara utan att synda -
genom Honom som på samma sätt som Melkisedek -
är av Gud kallad överstepräst, -
genom lejonet av Juda stam, Jeshua, vår Herre.
"Låt oss därför frimodigt gå fram till nådens tron -
för att få barmhärtighet och finna nåd till hjälp i rätt tid."
Hur kan vi gå fram till nådens tron -
för att få barmhärtighet och nåd till hjälp i rätt tid?
Genom tro, bekännelse och bön.
Så kommer vi fram till nådens tron, fram till levande Gud.
Men när vi går igenom svårigheter, måste vi komma ihåg -
att glädje fyller oss.
Framför allt gläds vi.
Minns ni vad som hände vår mor Sara?
Abraham och Sara väntade i 25 år.
Sara var ofruktsam. Hon kunde inte föda barn.
Vad betyder det andligt sett?
Hon bar inte frukt.
Vad sa änglarna som kom till Abraham?
"Om ett år ska du ha en son".
Sara skrattade, hebr. litschok, och gav därför honom namnet Jitschak.
Det är inte lätt att vänta i 25 år!
De såg hur det hela tiden föddes barn till andra.
Abram var "Arams far". Han var högt aktad.
Sedan gav Gud honom namnet Abraham, -
"far till många folk", men han hade inga barn.
Då försökte han hjälpa Gud -
och hans hustru gav honom slavinnan Hagar.
Ismael föddes och Gud välsignade också honom, -
men Gud hade lovat att Sara skulle föda en son.
Det var inte lätt. Det var mycket svårt.
Jag föreställer mig hur Abraham bad en överlåtelsebön -
varje gång han hamnade i frestelse, -
varje gång som bittra tankar steg upp i hans sinne.
Vi minns vad Lot gjorde honom och att han tänkte att Elieser -
skulle ärva allt efter hans död.
Men Gud sade: "Nej! Du ska få en son genom Sara."
Vänner, vi går igenom frestelser, men varför?
Det är en bra och intressant fråga.
Vi kan inte bygga en teologi -
att alla måste gå igenom svårigheter, -
men många av oss gör det, särskilt Guds tjänare, -
för glädjens skull, -
för att vi ska lära oss att lita på Herren i alla situationer.
Vi lär oss att säga: "Men inte som jag vill, utan som du vill."
Därför hamnar vi i prövningar.
Låt oss läsa från Hebreerbrevet 12:1: -
"När vi nu har en så stor sky av vittnen omkring oss..."
Märk: En sky av vittnen!
Vittnen finns både på jorden och i himlen.
Jeshua sa: "Ni ska bli mina vittnen".
"...låt oss då lägga bort allt som tynger -
och särskilt synden som snärjer oss så hårt, -
och löpa uthålligt i det lopp vi har framför oss."
Det finns ett lopp framför oss som vi ska springa.
Aposteln Paulus sa att han sprang för att vinna priset -
som Gud kallat honom till genom sin himmelska kallelse.
"Jag springer inte för att andra ska se mig eller utan mål, -
utan jag springer för att få priset."
Ni ska veta att Gud har ett pris för oss!
Det viktigaste är att komma i mål, -
fastän Gud inte har något slut. Världen har en början och ett slut.
Men vi är eviga, nitschiim, som kommer från ordet netsach, "evighet".
Netsach kommer från ordet nitsachon, ett oändligt antal "segrar".
De är eviga segrar.
Hebreerbrevet 12:2: -
"Och låt oss ha blicken fäst på Jesus..." Så ska vi springa!
"...trons upphovsman och fullkomnare.
För att nå den glädje som låg framför honom -
uthärdade han korset, utan att bry sig om skammen, -
och sitter nu på högra sidan om Guds tron."
Jag tror att aposteln Paulus skrivit detta, -
därför att stilen liknar den i hans brev.
Han uppmanar oss att ha blicken fäst på Jeshua.
Se hur Han var, vad Han gick igenom och gjorde.
"...de ser upp till mig som de har genomborrat."
"Tänk på honom som fick utstå sådan fiendskap från syndare, -
så att ni inte tröttnar och tappar modet."
Han sa: "Min själ är djupt bedrövad, ända till döds."
Men här säger Skrifterna oss: -
"...så att ni inte tröttnar och tappar modet."
Fastän er själ vore djupt bedrövad, ända till döds, -
ska ni inte tröttna och tappa modet.
Låt oss läsa ännu ett ställe, ett löfte från Gud -
som Han gav till Israel folk och till alla som tror -
på Guds Smorde, Jeshua Messias.
Tack till Gud!
I svåra tider tänker vi att Gud inte hör oss och att Han glömt oss.
Vi kanske till och med tror att Han lämnat oss, -
fastän Han lovat att aldrig lämna oss.
Men livet är svårt ibland.
Låt oss se vad Gud lovar Jakob.
Jesaja 40:27: -
"Hur kan du Jakob säga, du Israel påstå: -
'Min väg är dold för Herren, Gud bryr sig inte om min rätt'?"
Svåra ord, men samtidigt inte.
Å ena sidan talas här om vägen och om domslut.
Ibland är vi rädda för domslut, men Guds dom är god för oss, -
som det står i Jesaja: -
"Inget vapen som smids mot dig ska ha framgång, -
och varje tunga som angriper dig ska du i domen döma skyldig."
Jesaja säger det om Jerusalem i kapitel 54.
"Hur kan du Jakob säga, du Israel påstå: -
'Min väg är dold för Herren, Gud bryr sig inte om min rätt'?
Vet du inte? Har du inte hört -
att Herren är en evig Gud som har skapat jordens ändar?
Han blir inte trött och mattas inte, hans förstånd kan inte utforskas.
Han ger den trötte kraft och ökar den maktlöses styrka."
Vilket löfte!
Just då en människa hamnar i förtvivlan, -
då Israel folk tänker att det är slut med dem, -
då säger Gud: "Vet du inte? Har du inte hört -
att Herren är en evig Gud som har skapat jordens ändar?
Han blir inte trött och mattas inte, hans förstånd kan inte utforskas."
Vi kan inte utforska Hans förstånd.
Ibland förstår vi inte varför vi går igenom svårigheter.
Vi kan inte utforska det.
Lita på Herren!
Böj dig vid Hans fötter och säg: -
"Men inte som jag vill, utan som du vill."
Det står: "Han ger den trötte kraft..."
Om du är trött av dina omständigheter, -
av din långtidssjukdom -
och av alla möjliga andra saker som du lider av: -
"Han ger den trötte kraft och ökar den maktlöses styrka."
Mycket intressant!
Till dem som förlorat hoppet ger Han styrka.
"Ynglingar kan bli trötta och ge upp, unga män kan falla.
Men de som hoppas på Herren får ny kraft..."
Uttrycket "få ny kraft" är mycket intressant.
Det finns en tid i örnens liv då den behöver få ny kraft.
Den måste stiga upp på ett berg -
och göra något som den inte kan göra senare.
Det är möjligt bara under ungefär 40 dagar.
Den måste flyga.
Den måste förnyas.
Det står: -
"Men de som hoppas på Herren får ny kraft, -
de lyfter med vingar som örnar."
Det finns en tid i örnens liv då den behöver ny styrka.
Den måste förnyas helt och hållet.
Det var vad jag ville säga er idag.
Gud vill förnya oss och ge oss ny styrka.
Det kan vi få vid Jeshua Messias kors.
Varje gång vi överlåter oss till Gud i bön, -
är det Messias kors.
Jag läser kapitlet till slut.
"...de lyfter med vingar som örnar.
De springer utan att mattas, de vandrar utan att bli trötta."
Gå fram till nådens tron, kom ihåg Messias kors, -
be och överlåt dig själv till Gud!
Tänk på Jeshua på korset -
och ta emot ny kraft från Gud -
genom Jeshuas kors!
Lämna din svaghet vid Jeshuas kors.
Gud välsigne oss!
Det var en glädje att dela denna uppenbarelse med er.
Jag hoppas och tror att vi ses igen.
Shalom från Jerusalem!
Översättning: Hanna Nylund Himlen TV7