TULTA JERUSALEMISTA
Shalom, rakkaat ystävät! On ilo liittyä seuraanne!
Uskon tämän opetuksen vahvistavan teitä Messias Jeshuassa.
Puhun tänään asiasta, joka on elämässämme hyvin tärkeä.
On monia tärkeitä asioita, mutta kaikkein tärkeintä on -
Jumalan ja Hänen armonsa tunteminen.
Avataan 1. Moos. 22:1: -
"Näiden tapausten jälkeen Jumala koetteli Aabrahamia -
ja sanoi hänelle: 'Aabraham!' Hän vastasi: 'Tässä olen'.
Ja hän sanoi: 'Ota Iisak, ainokainen poikasi, jota rakastat, -
ja mene (hepr. lech lecha)...'"
Pysähdytään tähän.
Missä olemme nähneet sanat lech lecha?
1. Mooseksen kirjan luvussa 12. Kappaleen nimikin on Lech lecha.
"Ja Herra sanoi Abramille..." Hänen nimensä oli vielä Abram.
Jumala ei ollut vielä muuttanut hänen nimeään Abrahamiksi.
"Ja Herra sanoi Abramille: 'Lähde (lech lecha) maastasi, suvustasi -
ja isäsi kodista siihen maahan, jonka minä sinulle osoitan.'"
"Lech lecha! Lähde itseesi, sisimpääsi, sydämesi syvyyksiin!"
"Kutsun sinua sinne, kaikkeinpyhimpään, -
kuulemaan minua."
Jumala loi ihmiseen erityislaatuisen sisimmän.
Daavid sanoi: "Kiitä Herraa, minun sieluni, -
ja koko sisimpäni (alkutekstin mukaan) hänen pyhää nimeänsä."
Mene sinne sisimpääsi, lech lecha!
Jumala sanoi Abramille luvussa 12, jolloin hän ei ollut vielä Abraham: -
"Lech lecha, jätä synnyinmaasi mentaliteetti, -
isäsi kodin ja kasvuympäristösi pahuus, -
ja aloita uusi elämä!"
Ja niin Jumala sanoo tässäkin: "Lech lecha!"
Nyt Hän lähettää Abrahamin Moorian vuorelle.
Luvun 12 lech lecha merkitsi uutta alkua.
Myös luku 22 on uusi alku Abrahamille.
Tämä koskee koko Israelin kansaa, -
tai oikeastaan koko maailmaa.
Se on tärkeä ymmärtää.
Jos Abraham ei olisi lähtenyt luvussa 12, Israelin kansaa ei olisi.
Silloin ei olisi Jeshuaakaan.
Mikä on tärkeintä luvussa 12?
Kaikki rabbit ja pastorit opettavat, että luvun tärkein jae on se, -
mikä näyttää meidän silmiimme yksinkertaiselta, -
mutta on Jumalan silmissä ratkaisevan tärkeä.
Se on jae 4: -
"Niin Abram lähti, niinkuin Herra oli hänelle puhunut..."
On tärkeää tehdä niin kuin Jumala sanoo.
Abraham, joka ei ollut vielä Abraham, oli hyvin rikas.
Hänelle ei ollut helppoa lähteä kaiken omaisuutensa kanssa -
toiseen maahan, jossa hän ei ollut koskaan käynyt.
Jumala johdatti häntä, mutta hän ei tiennyt, mitä edessä olisi.
Abraham kuitenkin lähti.
Ihmettelemme usein, miksei uskomme toimi.
Olemme saaneet uskon elävältä Jumalalta.
Hänen Sanansa on kylvänyt meihin uskon siemenet.
Usko alkaa toimia, kun teemme, mitä Jumala sanoo.
Se ei ollut Abrahamille helppoa siellä Kaksoisvirranmaassa.
Hän ei ollut vielä Kanaanin maassa, -
jota myöhemmin sanottaisiin Israelin maaksi.
Ei ollut helppoa ottaa se kaikki ja lähteä.
Hän kuitenkin teki sen, koska ilmeisesti Hän tunsi Jumalan.
Hänellä oli henkilökohtainen suhde Jumalaan.
Jos jotakuta ei tunne, hänen lupaukseensa ei voi luottaa.
Hänen luotettavuudestaan ei ole kokemusta.
Abrahamilla oli kokemusta tästä Jumalasta.
Ei hän lähtenyt tuosta vain.
Usein ajatellaan, että se oli Abrahamin ensimmäinen kokemus Jumalasta.
Luottamuksen kasvamiseen tarvitaan paljon hyviä kokemuksia.
Vuosien myötä oppii, kenen sana pitää.
Jos joku tuntematon sanoo sinulle: "Lähde, niin minä siunaan sinua", -
niin mistä tiedät, mitä siitä seuraa?
Monet uskovatkin elävät tällaisessa epäilyksessä.
He eivät oikeasti tunne Jumalaa.
Jumala sanoo heille: "Tee tämä", mutta he eivät tee, -
koska he eivät ole varmoja siitä, että se on Jumala, -
joka puhuu heille heidän sydämessään, -
ehkä muiden ihmisten, Raamatun, rukouksen tai olosuhteiden kautta.
On kehitettävä suhde Jumalaan.
Uskon, että Abrahamilla oli sellainen.
Tässä vaiheessa se oli jo syvä.
Maailman kansat, pakanat, -
eivät tunteneet Jumalaa, -
kun Hän sanoi Abrahamille: "Lech lecha!"
Ne sanat toivat muistoja Abrahamin mieleen.
Suhde oli jo niin syvä, -
että hänen uskonsa oli kasvanut varmaksi luottamukseksi Jumalaan.
Roomalaiskirje muistuttaa, että Abrahamilla oli niin vahva usko, -
että hän uskoi Jumalan herättävän Iisakin kuolleista.
Abraham lähti, eikä hän tiennyt Jumalan pysäyttävän hänet.
Iisak oli hänen silmäteränsä, joka Jumala oli hänelle luvannut.
Silti hän ei valittanut: "Miten voit ottaa hänet minulta?"
Jumala kertoo tässä koko maailmalle tulevasta Pojastaan.
Mitä Iisak sanoo isälleen?
Totellessaan käskyä lech lecha Abraham ei enää ollut yksin.
Saara oli hedelmätön, eikä heillä ollut lapsia.
Muistattehan, miten Iisak syntyi?
Hän oli luvattu poika.
Hänen nimensä tulee sanasta "nauraa", sillä Saara nauroi.
Saara ei ollut koskaan synnyttänyt, ja Abraham oli jo 100-vuotias.
Jumala kuitenkin antoi heille pojan.
Abraham ei enää ollut yksin totellessaan lech lecha -käskyä.
Jumalan lupaus oli hänen kanssaan. Hän luotti Jumalaan täysin.
Abraham otti mukaansa polttopuut ja kaiken tarvitsemansa.
1. Moos. 22:7: "Iisak puhui isällensä Aabrahamille sanoen: 'Isäni!'
Tämä vastasi: 'Tässä olen, poikani'.
Ja hän sanoi: 'Katso, tässä on tuli ja halot, -
mutta missä on lammas polttouhriksi?'"
Aiheellinen kysymys.
Iisak oli tottunut siihen, -
että mukana oli myös karitsa, eikä vain puita ja tuli.
Tarvittiinhan uhrikin.
"Aabraham vastasi: -
'Jumala on katsova itselleen lampaan polttouhriksi, poikani'."
Johannes Kastaja sanoi nähdessään Jeshuan: -
"Katso, Jumalan Karitsa, joka ottaa pois maailman synnin!"
Painavatko synnit yhä sydäntäsi, vaikka sanot uskovasi Jeshuaan?
Miksi kannat sitä taakkaa itse?
Anna se Jeshualle!
Jeshua on Jumalan Karitsa, joka kantoi maailman synnit.
Jos uskot sydämessäsi ja tunnustat suullasi, -
että Jeshua on Jumalan Poika, joka nousi kuolleista, -
anna Hänelle syntisi, vapaudu ja elä Jumalan armossa ja totuudessa!
Aiheellinen kysymys siis. Abraham vastaa siihen kauniisti.
"'Jumala on katsova itselleen lampaan polttouhriksi, poikani'.
Ja he astuivat molemmat yhdessä."
Heillä oli täydellinen yhteys, kuin Isälla ja Pojalla taivaassa.
Ei meillä ole kolmea jumalaa, kauhistus sentään!
Tämä kertoo Isän ja Pojan täydellisestä yhteydestä.
Viisaat opettavat, että heidän kanssaan oli myös Eliezer.
Eliezer tarkoittaa "Jumala on apuni."
Se tarkoittaa Pyhää Henkeä.
Tämä kertoo Isän ja Jeshuan yhteydestä.
"Ja he astuivat molemmat yhdessä.
Ja kun he olivat tulleet siihen paikkaan, -
jonka Jumala oli hänelle sanonut, rakensi Aabraham siihen alttarin, -
latoi sille halot, sitoi poikansa Iisakin -
ja pani hänet alttarille halkojen päälle.
Ja Aabraham ojensi kätensä ja tarttui veitseen teurastaakseen poikansa.
Silloin Herran enkeli huusi hänelle taivaasta sanoen: -
'Aabraham, Aabraham!' Hän vastasi: 'Tässä olen'.
Niin hän sanoi: 'Älä satuta kättäsi poikaan äläkä tee hänelle mitään, -
sillä nyt minä tiedän, että sinä pelkäät Jumalaa, -
kun et kieltänyt minulta ainokaista poikaasi'.
Niin Aabraham nosti silmänsä ja huomasi takanansa oinaan..."
Hän näki oinaan, joka kuvastaa Messias Jeshuaa.
Siitä muuten alkoi pasuunajuhla.
Abraham uhrasi sen oinaan, ja sai siitä oinaansarven, sofarin.
Se on sofarin soiton muistojuhla.
Jumala on niin hyvä, niin täynnä armoa ja rakkautta, -
että Hän näyttää tässä, mitä Hän aikoi tehdä myöhemmin.
Jeshua sanoi Joh. 3:16:ssa: "Sillä niin on Jumala maailmaa rakastanut, -
että hän antoi ainokaisen Poikansa, -
ettei yksikään, joka häneen uskoo, hukkuisi, -
vaan hänellä olisi iankaikkinen elämä."
Mitä opimme tästä kertomuksesta?
"Ja Aabraham pani sen paikan nimeksi -
'Herra näkee'."
Se on mielenkiintoinen paikka, Moorian vuori.
Se oli se paikka, josta Jeshua karkotti kaupustelijat.
Se on se paikka, jonne Jeshua palaa.
Se on Jerusalemissa.
Kaikki tulevaisuuden tapahtumat -
liittyvät Jerusalemiin.
Puhun nyt kuitenkin Abrahamin luottamuksesta, -
syvästä suhteesta Jumalaan.
Ilman uskoa on mahdotonta miellyttää Jumalaa.
Kun Häntä lähestyy, karev, joka tulee sanasta korban, "uhri", -
ja krav, "taistelu", -
se ei ole sitä, että Häntä lähestytään kerran, ja siinä se.
Ei, vaan suhdetta Häneen on kehitettävä päivittäin.
Elämässä voi joskus olla vaikeitakin olosuhteita, -
mutta ne eivät estä sinua lähestymästä Häntä.
Kuten Heprealaiskirje sanoo, "täytyy uskoa, että Jumala on -
ja että hän palkitsee ne, jotka häntä etsivät."
Abraham etsi Jumalaa.
Hänellä oli läheinen suhde Jumalaan.
Se on päivittäistä lähestymistä, -
Hänen armonsa ja totuutensa oppimista.
Se on päivittäistä itsensä kieltämistä ja nöyrtymistä.
"Isä, tarvitsen sinua!"
"Isä, haluan kuulla sinua ja vaeltaa tahdossasi."
Siksi avaat Jumalan Sanan ja luet sitä,-
et vain historiallisina kertomuksina Abrahamista, Iisakista, Jaakobista, -
tai Jeshuasta ja apostoleista, -
vaan luet sitä kehittääksesi suhdetta Jumalaan.
Haluat uskosi pääsevän huippuunsa, -
luottamukseen Jumalaa kohtaan.
Niin kävi Abrahamille.
Hän kuuli jälleen ne samat sanat: "Lech lecha!"
Kuultuaan ne sanat ensimmäistä kertaa, ollessaan vielä Abram, -
hän lähti Kanaanin maahan, -
luvattuun maahan, jota ei vielä sanottu Israelin maaksi.
Se oli alija, "nousu" Israelin maahan.
Israelin maahan aina "noustaan".
Mutta nyt Abraham nousi Moorian vuorelle.
Sinne Daavidin poika Salomo rakentaisi temppelin.
Sinne tulisi Messias.
Siellä Israelin kansa kärsisi, ja Jumala lähettäisi sen maanpakoon.
Ja sinne Jumala palauttaisi Israelin -
ja asettaisi ennalleen kansansa sille vuorelle ja siihen kaupunkiin, -
kuten Hän on Sanassaan sanonut.
Niinpä, rakkaat veljet ja sisaret, -
meidän on otettava mallia Abrahamin uskosta.
Hän ei menettänyt uskoaan silloinkaan, -
kun hän lankesi ansaan Saaran annettua hänelle Haagarin.
Saara oli silloin vielä nimeltään Saarai.
Myöhemmin Jumala antoi he-kirjaimen myös hänelle, -
kuten Abrahamille, kun Abramista tuli Abraham, -
"kansojen paljouden isä".
Sen jälkeen Jumala lupasi siunata Ismaeliakin, -
mutta Abrahamilta jäi jotain ymmärtämättä.
Jumala antoi hänelle uuden nimen, ja hänen vaimolleen nimen Saara.
Siitä alkoi uusi elämä.
Jumala lupasi antaa hänelle pojan Saarasta.
Siitä pojasta tulisi lupauksen poika. Mikään ei ole Herralle mahdotonta.
Kuten ne sanat, jotka profeetta Samuel sanoi Hengessä.
Yksikään niistä ei varissut maahan.
Onko mikään Herralle mahdotonta?
Ei, vaan kaikki, mitä Hän on sanonut, toteutuu.
Hän etsii itselleen ihmisiä, jotka ottavat sen vastaan.
Jos olet "siittänyt Ismaelin", eli tehnyt jotain lihassa, -
jos olet tehnyt virheen tai jopa synnin, -
nyt on aika palata!
Jumala uudistaa meidät.
Hänellä on meille uusi elämä ja tulevaisuus.
Hän haluaa uskomme kasvavan päivä päivältä, -
"uskosta uskoon" ja "kirkkaudesta kirkkauteen".
Niin kävi Abrahamille, ja uskon, että niin käy meillekin.
Siksi teen tätä ohjelmaakin.
Sillä ei ole väliä, minne elämä on meidät vienyt, -
vaan sillä, mitä Jumala sanoo.
Se, mitä Jumala sanoo, muuttaa elämämme.
Se uudistaa meidät sisältäpäin.
Kiitä Herraa, minun sieluni, -
ja koko sisimpäni hänen pyhää nimeänsä.
Luetaan se psalmi. Kiitos Herralle!
Uskon, että tämä tunnettu psalmi siunaa teitä tänään.
Se on teille siunaukseksi.
Psalmi 103: -
"Kiitä Herraa, minun sieluni, -
ja kaikki, mitä minussa on, hänen pyhää nimeänsä.
Kiitä Herraa, minun sieluni, -
äläkä unhota, mitä hyvää hän on sinulle tehnyt, -
hän, joka antaa kaikki sinun syntisi anteeksi -
ja parantaa kaikki sinun sairautesi, -
joka lunastaa sinun henkesi tuonelasta -
ja kruunaa sinut armolla ja laupeudella, -
joka sinun halajamisesi tyydyttää hyvyydellään, -
niin että sinun nuoruutesi uudistuu kuin kotkan.
Herra tekee vanhurskauden ja hankkii oikeuden kaikille sorretuille."
Muistakaamme tämä, ystävät!
Kehittäkäämme suhdettamme Jumalaan -
kuten isämme Abraham, -
vaikka se olisi vaikeaa, ja vaikka olisimme langenneet.
Nouskaamme rohkeasti, sillä Jumala on hyvä!
Hän tahtoo tehdä meille hyvää ja opettaa meitä uskomaan.
Vaikeuksienkaan tarkoitus ei ole vahingoittaa meitä.
"Suuri rauha on niillä, jotka rakastavat sinun lakiasi, -
eikä heille kompastusta tule." Näin sanoo Daavidin psalmi 119.
Joskus kohtaamme haasteita, ei siksi, että kompastuisimme, -
vaan siksi, että luottamuksemme Jumalaan vahvistuisi.
Ymmärrämme, että Jumala on kaikkivoipa.
Se on meille henkilökohtainen todistus.
Ottakaa tämä vakavasti!
En valinnut tämänpäiväistä aihetta sattumanvaraisesti.
Iisakin sitominen, akedat Jitschak, kertoo Messias Jeshuasta.
Se puhuttelee koko Israelia ja koko maailmaa.
Jeshua on kansojen valkeus ja kansansa kirkkaus.
Valitsin sen, koska halusin vahvistaa uskoanne.
Teidän uskonne Messias Jeshuaan ei ole turhaa ja tyhjää, -
vaan se antaa teille todellisen elämän, -
vaikka muut naureskelisivat ympärillänne, -
ja olosuhteet kyseenalaistaisivat uskonne.
Olosuhteetkin puhuvat.
Elämäntapahtumat haastavat meitä: -
"Missä on Jumalasi?"
"Jumala antoi sinulle Iisakin, ja nytkö Hän ottaisi hänet pois?"
Ei, vaan Hän koettelee luottamustasi.
Hän haluaa päinvastoin lisätä Iisakia, naurua elämässämme.
Hän haluaa lisätä sydämeemme iloa -
ja näyttää, että Jumala on Isämme, joka haluaa parastamme.
"Maistakaa ja katsokaa, -
kuinka Herra on hyvä."
Rukoilen pian puolestanne. Uskon teidän saavan Pyhän Hengen voitelun.
Tunnen Pyhän Hengen läsnäolon täällä.
Rukoilkaamme siis.
Ehkä tarvitsette parantumista, vapautusta tai hengellistä läpimurtoa.
Rukoilen Herra Jeshuan nimessä, -
että Pyhän Hengen voitelu "särkee ikeen öljyn tähden", -
kuten Jes. 10:27 sanoo, -
niin parannutte sielultanne ja ruumiiltanne, -
saatte hengellisen läpimurron -
ja sellaisen suhteen Jumalaan kuin Abrahamilla oli.
Saatte tietää totuuden, ja totuus on tekevä teidät vapaiksi.
Luotatte Jumalan Sanaan.
Täyttäköön Jumalan voima, rakkaus ja voitelu teidät!
Rukoilen teille Pyhän Hengen kastetta ja Jumalan voimaa elämäänne.
Julistan täydellistä parantumista teille ja läheisillenne, -
Jeshua Messian nimessä.
Rakkaat veljet ja sisaret, kiitos että kuuntelitte opetustani.
Jakakaa sitä muille! Se on kaikkia varten.
Rakastan teitä. Olen Oren Lev-Ari, jerusalemilaisen seurakunnan pastori.
Siunatkoon Jumala teitä -
ja auttakoon teitä edelleen kasvamaan kohti täydellistä uskoa.
Jeshua Messiaan nimessä, aamen!
Suomennos: Hannele Lehtoranta