ELD FRÅN JERUSALEM
Shalom och välsignelse vänner, var ni än är!
Det är en glädje att undervisa er i Guds Ord.
Jag tror att det ska stärka er tro.
Idag ska jag tala om levande och död tro.
Vi börjar i 1 Korintierbrevet 15.
Allra först vill jag läsa två viktiga verser -
som vittnar om vår messianska tro.
1 Kor 15:3-4: -
"Jag förde vidare till er det allra viktigaste, -
vad jag själv har tagit emot: -
att Kristus dog för våra synder enligt Skrifterna, -
att han blev begravd, att han uppstod -
på tredje dagen enligt Skrifterna..."
Det är tre saker vi alltid måste komma ihåg.
Det är följande saker: -
Messias dog, begravdes och uppstod från de döda.
Dessa tre saker måste alltid finnas i vårt hjärta, -
i vårt sinne och på våra läppar.
Aposteln Paulus skrev här i 1 Korintierbrevet -
att han gett vidare -
det som han själv tagit emot: Att Jeshua inte bara är Ande -
utan också Människoson, precis som Jeshua själv sa.
Han frågade lärjungarna vad människorna sa om Människosonen.
Det är viktigt att förstå att vår tro är grundad på dessa tre saker.
Jeshua föddes genom den Helige Ande, -
men Han föddes till människa här på jorden.
När tiden var inne dog Han för våra synder, -
begravdes och uppstod från de döda.
Vad betyder Jeshua Messias död för oss?
Det ger oss förlåtelse för våra synder.
På det sättet får vi en levande tro.
Vår tro stärks.
Messias död frälser oss från våra synder.
Han var i graven tre dagar.
Han vittnade om sig själv och sa att som profeten Jona -
var i havets djup, inne i fisken i tre dagar, -
så skulle också Människosonen vara.
På den tredje dagen uppväckte Gud Fadern Honom från de döda.
Varför är det här viktigt?
Om Messias död ger oss syndernas förlåtelse, -
vad betyder Hans uppståndelse för oss?
Jeshuas uppståndelse ger oss Messias rättfärdighet.
Jeshua sa i Matteusevangeliet 5:20: -
"Om inte er rättfärdighet går långt över -
de skriftlärdas och fariseernas, -
kommer ni aldrig in i himmelriket."
Vad är den rättfärdighet som är större -
än de skriftlärdas och fariseernas rättfärdighet -
på Jeshuas tid för 2000 år sedan?
De var mycket religiösa och gjorde allt som krävdes, -
fastän Jeshua tillrättavisade dem många gånger.
Vilken rättfärdighet behövs alltså?
Guds rättfärdighet förstås!
Så som Abraham trodde Gud -
och det räknades honom till rättfärdighet.
Messias uppståndelse ger oss Guds rättfärdighet.
Därför uppmanar Paulus korintierna i slutet av sitt brev -
att inte glömma det.
Låt oss läsa det på nytt.
"Jag förde vidare till er det allra viktigaste, -
vad jag själv har tagit emot: -
att Kristus dog för våra synder enligt Skrifterna..."
På den tiden var Skrifterna Toran, Profeterna och Psalmerna.
Nya Testamentet fanns inte ännu som en bok.
Det fanns bara brev.
Skrifterna som fanns var Toran, Profeterna och Psalmerna.
Det var de Heliga Skrifterna.
Paulus sa att enligt Skrifterna måste Messias dö.
Märk att han två gånger säger "enligt Skrifterna".
"Efter två eller tre vittnens ord ska varje sak avgöras."
Vers 4: "...att han blev begravd, -
att han uppstod på tredje dagen enligt Skrifterna..."
"Alltså kommer tron av predikan och predikan genom Kristi ord."
Vi måste förstå att vår tro kommer från Skrifterna.
Vi tror inte utan anledning -
att det fanns en man som gjorde något för 2000 år sedan.
Han var först av allt född av den Helige Ande -
och Han var hundra procent Gud och hundra procent människa.
Gud kan ju aldrig dö. Han dog som människa.
Han dog på korsets trä. På hebreiska står det bara "trä", ets.
Ett träd (hebr. ets) är mellan himlen och jorden.
Han dog inte på marken.
Han lyftes upp.
Han vittnade om sig själv: "Så som Mose upphöjde ormen i öknen -
så måste Människosonen bli upphöjd." Jeshua själv sa det.
Varför lyftes Han mellan himlen och jorden?
För att förena himlen och jorden, som Kolosserbrevet säger.
Varför på trä?
På grund av den första synden som begicks av Adam och Eva.
Eva tog av trädet och åt och gav till sin man.
Därför dog också Jeshua på trä, enligt Skrifterna.
Han begravdes och på tredje dagen reste Gud Honom upp från de döda -
enligt Skrifterna, för att rättfärdiggöra oss.
Vi måste komma ihåg detta och ta emot det.
Inte bara med vårt förstånd utan också med hjärtat.
Det behöver vara i vårt hjärta.
"Med hjärtat tror man och blir rättfärdig, -
med munnen bekänner man och blir frälst."
Om du tror att Jeshua gjort det för din skull, -
får du Guds rättfärdighet -
precis som Abraham trodde och det räknades till rättfärdighet.
Men det kan inte förbli bara i hjärtat om du vill bli frälst.
Du måste bekänna och proklamera med din mun.
Varför är det svårt för religiösa människor, både judar och kristna, -
att förstå det här?
Därför att de försöker med sina egna gärningar -
uppnå rättfärdighet och frälsning.
Men deras tro är död -
därför att de försöker uppnå något som är omöjligt.
Jag ska förklara vad jag menar.
Det handlar om vad Gud har gjort för oss.
Den levande tron föddes i oss den stund Gud gav oss nåd att tro.
Det är Hans verk, inte vårt.
Kräver det något av oss? Jag ska tala om det senare.
Efesierbrevet 2 säger att inte ens tron är vår.
Han ger oss nåd att tro på Jeshua Messias.
Inte ens tron är vår, utan Hans.
Därför sa Jeshua i Markusevangeliet 11:22: -
"Må Guds tro vara i er" (enligt den hebreiska texten).
Han sa alltså redan innan Han dog och uppstod: -
"Må Guds tro vara i er."
Joh 17:20 berättar att när Han uppstått från de döda, bad Han: -
"Men jag ber inte bara för dem, utan också för dem -
som kommer att tro på mig genom deras ord."
Tron kom genom apostlarnas ord ända till oss.
De första apostlarna lade grunden för den här tron.
I Efesierbrevet 2 står det att profeterna och de första apostlarna -
lade grunden för vår tro.
Ordet har nått ända till oss och vi har trott på det.
"Vem trodde vår predikan, och för vem blev Herrens arm uppenbarad?"
Å ena sidan talas här om något negativt, om Guds dom.
Guds dom kom över Jeshua när Han tog våra synder på sig.
Å andra sidan blev Guds kraft uppenbarad för oss genom vår tro.
Ordet har kommit från de första apostlarna ända till oss.
Jeshua bad också för de människor -
som senare skulle komma till tro genom deras ord.
Vi måste förstå att denna tro är levande och verklig.
Judarna frågade Jeshua: -
"Vad ska vi göra för att utföra Guds verk?"
Han svarade: "Gör inget.
Tro på den som Gud har sänt."
Det första som behövs är att tro på den som Gud har sänt.
"Med hjärtat tror man och blir rättfärdig, -
med munnen bekänner man och blir frälst."
Det är svårt för religiösa människor.
Det finns religiösa kristna som försöker nå Gud med sina gärningar.
Jag betonar -
att gärningarna inte föregår tron, utan tvärtom.
Det är viktigt. Tron kommer före gärningarna.
Vi går till Romarbrevet 4.
Tack till Gud! Rom 4:2-11: -
"Om Abraham förklarades rättfärdig genom gärningar, -
då har han något att berömma sig av, men inte inför Gud.
För vad säger Skriften? Abraham trodde Gud, -
och det räknades honom till rättfärdighet.
Den som har gärningar får sin lön, inte av nåd utan som förtjänst.
Men den som utan gärningar tror på honom som -
förklarar den ogudaktige rättfärdig, -
han får sin tro tillräknad som rättfärdighet.
Därför uttalar också David sin saligprisning över den människa -
som Gud tillräknar rättfärdighet utan gärningar: -
Saliga är de som fått sina brott förlåtna, sina synder övertäckta.
Salig är den som Herren inte tillräknar synd.
Gäller den saligprisningen bara de omskurna -
eller även de oomskurna?
Vi säger ju att Abraham fick tron tillräknad som rättfärdighet.
När fick han den tillräknad? Som omskuren eller som oomskuren?
Inte som omskuren, utan som oomskuren.
Han fick omskärelsens tecken som bekräftelse på trons rättfärdighet, -
och den hade han redan som oomskuren.
Så skulle han bli far till alla oomskurna som tror, -
och så skulle rättfärdighet tillräknas dem."
Vad mäktigt!
Abraham trodde på Herren när han ännu var oomskuren.
En oomskuren anses inte vara jude, utan hedning.
Gud gav honom ett tecken i hans kropp -
på att han innan han var omskuren -
trodde på en rättfärdiggörande Gud.
Varifrån kommer denna levande tro -
som uppfyller Guds löften?
Varifrån kommer hjärtats tro -
som Hebreerbrevet 11 talar om?
Den kommer från vår fader Abraham.
Den bygger på Guds Ord.
Jeshua sa att Abraham såg Hans dag och gladde sig.
Då ville man stena Honom.
Man sa: "Du är inte femtio år än, och Abraham har du sett!"
De förstod inte de andliga, djupa sakerna som Jeshua talade om.
Naturligtvis såg Abraham Jeshua, för Han är Guds Ord -
som var i början hos Gud.
Abraham var trons fader.
Abraham, Isak och Jakob är vår tros fäder.
De gav oss trons DNA.
Bara till Israel?
Nej, också till hedningarna som tror -
att Jeshua är Guds Son och människoson -
som dog för världens synd, begravdes -
och på tredje dagen steg upp från de döda -
för att rättfärdiggöra de troende genom att ge dem Guds rättfärdighet.
Om vi försöker tillägga något till det, fungerar det inte.
Låt oss tala lite om gärningar.
När vi talar om levande och död tro -
baserar vi det förstås på Jakobs brev -
där det sägs att tron utan gärningar är död, -
som en kropp utan ande.
Motsäger Paulus och Jakobs undervisning varandra?
Naturligtvis inte!
Blev Abraham erkänd som rättfärdig bara genom tro -
eller också genom gärningar?
Jakob säger att också genom gärningar.
Men det betyder inte att gärningarna kommer före tron.
Gud sa till Abraham i 1 Mos 12: -
"Gå ut från ditt land..." Lech lecha.
Det är ett mycket känt textstycke.
Där börjar Israels folks berättelse.
"Gå ut från ditt land och din släkt och din fars hus..."
Vad är den allra viktigaste versen i kapitlet? Låt oss se!
Rabbinerna är överens om att den viktigaste versen -
inte är Lech lecha, det som Gud sa till Abraham, -
utan det som Abraham gjorde.
"Abram gav sig i väg som Herren hade sagt till honom, -
och Lot gick med honom. Abram var sjuttiofem år -
när han lämnade Harran." Detta är den viktigaste versen!
Abrahams tro började här, när han gav sig iväg.
Gud gav Abraham nåd att tro och därför gick han.
Han kunde inte gå själv.
Så är det också med oss.
Gud berör vårt hjärta och ger oss nåd att tro på -
vad Jeshua gjorde för 2000 år sedan.
Vi var inte själva där men vi tror ändå att Han dog, -
begravdes och uppstod den tredje dagen, enligt Skrifterna.
Det är vägens början. Gärningar finns inte ännu.
Låt oss läsa om det i Efesierbrevet 2.
Paulus berättar om hur tron föregår gärningar.
Tron kommer före gärningar.
Ef 2:5-10: -
"...även när vi ännu var döda genom våra överträdelser, -
att han har gjort oss levande med Kristus. Av nåd är ni frälsta!
Han har uppväckt oss med honom och satt oss med honom -
i den himmelska världen, i Kristus Jesus, -
för att i kommande tider visa sin överväldigande rika nåd -
genom godhet mot oss i Kristus Jesus.
Av nåden är ni frälsta genom tron, inte av er själva.
Guds gåva är det, inte på grund av gärningar -
för att ingen ska berömma sig.
Hans verk är vi, -
skapade i Kristus Jesus till goda gärningar -
som Gud har förberett för att vi ska vandra i dem."
Se vad som står här! Vi är alltså Hans verk.
Han skapade oss i Messias Jeshua till goda gärningar.
Han har redan skapat oss till goda gärningar. Tron kommer först.
Gud har förberett också de goda gärningarna -
för att vi ska vandra i dem.
Vad är intressant här?
Är Paulus brev i konflikt med Jakobs brev?
Naturligtvis inte! Det är ju inte möjligt.
Paulus förklarar att om vi bara gör och gör och gör, -
är det till ingen nytta.
Vi kan göra många saker, men inte tro på Skrifterna.
Jeshua sa att om vi vill hitta frälsning och Messias -
ska vi läsa i Skrifterna! Hela Skriften talar om Honom!
Det är skrivet som ett vittnesbörd för Israels folk -
att Jeshua är Guds Son, Messias.
Judarna frågar mig: "Var står det Jeshua?"
Det står inte uttryckligen, men Toran antyder att Han är Messias.
Om där skulle stå "Jeshua", till vad skulle vi då behöva tro?
"Utan tro är det omöjligt att behaga Gud, -
för den som kommer till Gud måste tro att han finns -
och att han lönar dem som söker honom." (Heb 11:6)
Bröder och systrar, vår tror är levande för att vi fått den från Gud.
Jeshua dog enligt Skrifterna, begravdes -
och steg upp från de döda, enligt Skrifterna.
Genom det får vi syndernas förlåtelse och Guds rättfärdighet.
Vi kan förstås inte stanna där.
Se vad Guds tro gjorde med Abraham!
1 Mos 12 berättar om det och Jakob påminner oss om det.
Abraham förklarades rättfärdig inte bara genom tro -
utan också genom gärningar.
Jakob påminner oss om Abrahams tro.
Märk att det är ett misstag att försöka utföra gärningar -
för att bli rättfärdig. Det är fel.
Abrahams tro förde honom till Moria berg -
för att offra sin son.
Rom 4 berättar att Abraham trodde -
att om han offrar Isak, så som Gud hade befallt, -
är Gud så stark och mäktig att Han skulle väcka Isak från de döda.
Vad lär vi oss av det?
Att vår levande tro växer -
och för oss till de gärningar som Gud har förberett för oss.
Så var det också med Abraham.
Gud förberedde redan innan världens skapelse -
det att Abraham skulle offra sin son.
Vad är då vår del?
Den är mycket enkel: Att tro och göra det Gud befaller.
Vi ska ta emot Hans nåd, tro och lyda.
Människor förstår inte det.
De bara gör och gör för att komma till Moria berg, -
platsen för Guds helighet och storhet.
"Från Sion, skönhetens krona, visar sig Gud i glans", -
står det i Psaltaren.
Moria berg är Guds berg.
Men gärningarna föregår inte tron, utan tvärtom.
Abraham trodde och hans tro växte.
Tron förde honom till gemenskap med världens Skapare, -
med Herren, den levande Guden.
Han vandrade med Gud och Gud undervisade honom.
"Vandra inför mig och var fullkomlig", sa Gud.
Han vandrade med Gud och växte i tron.
En dag hade hans tro blivit så stark -
att han kunde stiga in i de gärningar som Gud hade förberett -
och han var redo att offra Isak.
Tron för oss till gärningar, som Gud har förberett.
Därför skriver Jakob att tron som du har fått -
ska leda till gärningar, det vill säga Guds gärningar, -
inte dina egna gärningar som du försöker rättfärdiggöra dig med, -
utan de gärningar som Gud har förberett.
Annars är det inte tro från Gud. Det är död tro.
Därför finns det ingen motsägelse mellan Paulus och Jakobs brev.
Om Abraham skulle ha offrat Isak -
skulle det inte ha gett mänskligheten något.
Isak var syndig precis som vi.
Jag kan inte påstå att han begick synder, -
men vi är alla av naturen syndiga.
Låt oss se vad det står om det.
Efesierbrevet 2:1: -
"...ni som var döda genom era överträdelser och synder.
Tidigare levde ni i dem på den här världens sätt -
och följde härskaren över luftens välde, -
den ande som nu är verksam i olydnadens barn."
Vi var alla med i det. Men vad gjorde Isak?
Isak hade samma tro som hans far Abraham hade fått.
Men hans offrande skulle inte ha varit till nytta för mänskligheten.
Därför stoppade Guds ängel Abraham.
Vad behöver vi alltså minnas -
för att vår tro ska vara levande?
Jeshua dog för våra synder, enligt Skrifterna, -
Han begravdes -
och Han steg upp från de döda, enligt Skrifterna.
Genom det får vi en levande tro som för oss till gärningar -
som Gud har skapat oss att leva i.
Jag önskar er allt gott. Jag hoppas vi ses igen!
Shalom från Jerusalem!
Översättning: Hanna Nylund Himlen TV7