TULD JERUUSALEMMAST
Shalom, kallid sõbrad! Tore teiega ühineda!
Räägin täna sellest, mida Jumal on südamele pannud.
Loen teile osa nädala tooralugemiskohast,
milleks on vayechi.
Avame 1. Moosese 47:28.
Seal elab meie esiisa Jaakob oma viimaseid päevi.
Tõe Isa on Jumal,
kuid ka Aabraham, Iisak ja Jaakob
on tõe ja usu isad.
Räägin nüüd Jaakobi elust ja seon selle Uue Testamendiga.
1. Moosese 47:28 -
"Ja Jaakob elas Egiptusemaal seitseteist aastat,
ja Jaakobi päevi, tema eluaastaid, oli sada nelikümmend seitse aastat.
Kui Iisraeli surmapäev ligines ..."
Pange tähele, et Jaakobit nimetati nüüd Iisraeliks!
"...siis ta kutsus oma poja Joosepi ning ütles temale:
'Kui ma nüüd olen su silmis armu leidnud,
siis pane oma käsi mu puusa alla..."
Neil oli kombeks nii vanduda,
sest see on ümberlõikamise koht.
See tähendab lepingut.
"...ja osuta mulle heldust ja truudust: ära mata mind Egiptusesse."
Otseses tähenduses 'armu ja tõde', chesed ve'emet.
Pidage need sõnad meeles: arm ja tõde.
"...ära mata mind Egiptusesse,
sest ma tahan magada oma vanemate juures.
Vii mind Egiptusest ära ja mata nende hauda!'
Ja ta vastas: 'Ma teen su sõna järgi!'
Ja tema ütles: 'Vannu mulle!' Ja ta vandus temale.
Siis Iisrael kummardas voodi peatsi poole."
Siin on mitu huvitavat aspekti.
Siin räägitakse Jaakobist, kes oli saanud uue nime.
See juhtus, kui ta naasis Laabani juurest,
enne kohtumist oma venna Eesaviga.
Jaakob kartis Eesavit ja saatis talle lepituskingitusi.
Teiseks valmistus Jaakob sõjaks. Ta jagas oma rahva kahte leeri.
Kolmandaks ta palvetas ja see oli kõige tähtsam.
Ta ütles kuulsad sõnad, mille kohta Iisraelis on üks laul:
"Olen liiga odav kogu selle armu
ja kogu selle ustavuse jaoks,
mida sa oled oma sulasele näidanud."
Seal kohtus Jaakob Jumala ingliga.
Juudi targad õpetavad, et see oli Eesavi ingel,
seepärast ei mainitud tema nime.
Teised peavad teda mingiks muuks ingliks,
aga igal juhul sai Jaakob uue nime.
Ta sai nimeks Iisrael,
mis tähendab Jumala vürsti või sõjapealikku, Sar shel El,
"... sest sa oled võidelnud Jumala ja inimestega ja oled võitnud."
See on üks nime tähendustest.
On teinegi, väga oluline tähendus:
Yashar El, 'Jumal on otsekohene ja õigemeelne.'
Nii see on.
Siin puudutas mind see,
et Jaakobit nimetati Iisraeliks,
kui ta rääkis oma poja Joosepiga.
Joosep oli ju Egiptuse juht, nagu kuningas.
Vaarao usaldas teda
ja andis talle üle kogu valitsuse.
Joosep oli vägev mees.
Tänu temale kogus Egiptus rikkust,
sest Jumal oli talle palju tarkust andnud.
Egiptus oli toona võimas ja rikas maa.
Iisrael ütles Joosepile: "Osuta mulle armu ja tõde."
Jutt käib Jaakobi, Iisraeli luudest pärast tema surma.
Ta palub viia need Kaananimaale,
kuhu oli maetud ka tema isa.
See tähendas talle armu ja tõde. Miks?
Miks tahtis ta just sinna maetud saada?
Johannese 1 räägib sellest.
Sellele maale naasmine oli Jaakobile nii tähtis,
et ta tahtis sinna maetud saada, kuid mitte üksnes esivanemate pärast.
Kiryat-Arbal, 'Neljal linnal' on selline nimi,
sest sinna on maetud neli paari.
Aadam ja Eeva, Aabraham ja Saara, Iisak ja Rebekka
ning Jaakob ja Lea, kuigi Jaakob armastas rohkem Raahelit.
Jaakobiga on sinna maetud siiski Lea.
Asi polnud vaid matmiskombes esivanemate hauda,
kuigi seegi oli üks põhjus.
Ta meenutas meile neid äärmiselt tähtsaid sõnu:
Johannese 1:1 -
"Alguses oli Sõna ja Sõna oli Jumala juures ja Sõna oli Jumal.
Seesama oli alguses Jumala juures.
Kõik on tekkinud tema läbi ja ilma temata ei ole tekkinud midagi.
Mis on tekkinud tema kaudu, oli elu,
ja elu oli inimeste valgus.
Ja valgus paistab pimeduses, ja pimedus ei ole seda omaks võtnud."
Nii alustab Johannes oma evangeeliumi,
mis kirjutati teistest hiljem.
See on täis Vaimu ja võidmist.
Seda kutsutaksegi armastuse evangeeliumiks.
Selle esimesed sõnad räägivad Jeesusest.
Salm 14: "Ja Sõna sai lihaks ja elas meie keskel,
ja me nägime tema kirkust
nagu Isast Ainusündinu kirkust,
täis armu ja tõde."
Huvitav!
Samad sõnad ütles Jaakob Joosepile: "Osuta mulle armu ja tõde,"
chesed ve'emet.
"Ära mata mind siia, vaid tõotatud maale!"
Ühendan selle Johannese evangeeliumiga.
Jaakob rääkis prohvetlikult.
Ta tahtis saada maetud maale, kuhu saabub Messias.
Seal annab Jumal armu ja tõe Iisraeli rahvale.
Oli absoluutse tähtsusega,
et evangeeliumi kuulutatakse Iisraelimaal.
Iisraelimaal kuuldi seda armu ja tõe evangeeliumi.
Jätkame Johannese 1:15 -
"Johannes tunnistas temast ja hüüdis valjusti:
'Tema ongi see, kelle kohta mina ütlesin:
See, kes tuleb pärast mind, on olnud minu eel,
sest tema oli enne kui mina.'
Jah, meie kõik oleme võtnud tema täiusest,
ja armu armu peale.
Seadus on ju antud Moosese kaudu..."
Ta ei ütle, et seadus oleks halb. See on hea ja püha.
"...arm ja tõde aga tulnud Jeesuse Kristuse kaudu."
Huvitav.
Arm ja tõde on tulnud Messias Jeesuse kaudu.
"Keegi ei ole iialgi näinud Jumalat.
Ainusündinud Poeg, kes on Isa rinna najal,
tema on meile teate toonud."
Meie esiisa Jaakob nägi Messiat.
Ta mõistis Iisraelimaa tähtsust.
Ta ühendas Messia Iisraelimaaga.
Seepärast palus ta Joosepil näidata talle armu ja tõde.
Arm ja tõde on üks Messia nimedest.
Ta ühendas Messia Iisraeli rahvaga.
Meie kõik - juudid, iisraellased või Jaakobi lapsed,
oleme siit tulnud.
Jaakob palub Joosepil näidata armu ja tõde.
Joosep on Egiptuse kuningas, Jeesuse eeltähendus.
Paremat võrdpilti Jeesuse kohta
Vanast Testamendist ei leiagi.
Joosepi isik kujutab seda Messiast,
kes ühel päeval Iisraeli saabuks.
Joosepi elu kujutab meie Issanda Jeesuse elu.
Jaakob räägiks justkui
kogu Iisraeli eest Joosepile,
kes oli oma aja "messias",
sest messias on keegi,
kes päästab ja aitab.
Ka Taavet oli messias, võitu,
nagu ka Mooses
ja minu meelest ka see kuningas...
Mis ta nimi nüüd oligi?
Kuningas Koores.
Tedagi nimetas Jumal võituks ehk messiaks.
On tähtis mõista,
et kui Jaakob ehk Iisrael ütles Joosepile:
"Osuta mulle armu ja tõde,"
ühendas ta Messia endaga, Iisraeli rahvaga.
Ta rääkis siis just Messiast.
See juhtus vahetult enne tema surma.
"Osuta mulle armu ja tõde,"
sest Messias on tee surnute ülestõusmisse.
Naaseme salmi 1. Moosese 47:29 -
"Kui Iisraeli surmapäev ligines,
siis ta kutsus oma poja Joosepi ning ütles temale:
'Kui ma nüüd olen su silmis armu leidnud...'"
Chen on üks armu liike.
"...siis pane oma käsi mu puusa alla."
Ta palus tal panna oma käe lepingu kohta panna.
Samamoodi ütleb Iisrael Jumalale:
"Tegid meiega liidu!"
See leping kehtib, kuigi nad hülgasid Messia.
Jumal tegi lepingu Aabrahamiga.
Miks õhutas ta kätt puusa alla panema?
See meenutab Jumalale seda, et Ta tegi Aabrahamiga lepingu.
See on igavene leping, kuhu kuulub nii Iisraeli rahvas
kui kõik paganad, kes usuvad Messiat,
armu ja tõde, nagu ütleb Galaatlaste 3.
See on prohvetlik sõna.
Mõnede väitel on Jumal Iisraeliga lõpetanud.
Selle tõestab valeks isegi 1. Moosese raamat.
Ka tänapäeval on Iisrael oma maale maetud.
Mõtlen seda vaimses mõttes.
Arm ja tõde ehk Messias äratab Iisraeli surnuist üles.
Arm ja tõde äratab Iisraeli surnuist.
Tuleb ärkamine.
Vaatame, mida Paulus sellest Efeslaste kirjas kirjutab.
See on veidi sügav, kuid peame seda mõistma,
et me ei usuks neid valesid,
nagu poleks Iisrael Jumalale enam tähtis.
See on huvitav koht.
Efeslaste 5:14 -
"Seepärast on öeldud: 'Ärka üles, kes sa magad,
ja tõuse üles surnuist, siis särab sulle Kristus!'"
Ta on arm ja tõde.
Seadus on püha ja hea,
ja seda ei saa ükski inimene muuta,
sest Jumal on selle andnud.
Kuid ka rabid ütlevad, et kui tuleb arm ja tõde ehk Messias,
muutub seadus.
Jeremija 31:31 - "Vaata, päevad tulevad, ütleb Issand,
mil ma teen Iisraeli sooga ja Juuda sooga uue lepingu:
mitte selle lepingu sarnase, mille ma tegin nende vanematega sel päeval,
kui ma võtsin nad kättpidi, et viia nad välja Egiptusemaalt -
selle mu lepingu nad murdsid...
Ma panen nende sisse oma Seaduse ja kirjutan selle neile südamesse..."
Käsuseadusel pole midagi viga. Viga on meis, inimestes.
Kui arm ja tõde tulevad,
äratab ta meid surnuist, mitte meie tegude pärast,
vaid Isa armastuse ja lepingu pärast.
Selle tõotuse pärast,
mille Ta andis Aabrahamile, Iisakile ja Jaakobile.
See on võimas!
Me kõik saame sellest lootust, nägemust ja jõudu uskuda,
et Jumal teeb veel midagi suurt
oma maal Iisraelis oma rahvale Iisraelile.
"Kui olen sinu silmis armu leidnud, osuta mulle armu ja tõde!"
"Vannu seda mulle!"
See meenutab meile Jumala vannet Aabrahamile.
Joosep oli Jaakobi, Iisraeli, poeg.
Miks see nimi siin muutub?
Esmalt räägitakse seal peatükis Jaakobist ja siis Iisraelist.
Seepärast, et Joosep oli kõikvõimsa kuninga positsioonil.
Ta oli Messias, päästja.
Ta päästis pered näljahädast ja surmast.
"Vannu mulle, et teed seda!"
On veel üks põhjus,
miks ta palus Joosepil seda vanduda.
Kui Jaakob tuli Egiptusesse, hakkas riik õitsema.
Nii on see olnud alati, põlvest põlve.
Õnnistus on alati olnud seal, kus on olnud juute,
Aabrahami, Iisaki ja Jaakobi lapsi.
Juudid on õpetanud teistele, kuidas tegutseda ja rikastuda.
See on Jumala õnnistus.
Keegi ei saa selle vastu midagi, et Jumal õnnistas Aabrahami,
ja seepärast järgneb õnnistus juutidele.
Kui Jaakob tuli Egiptusesse Haami maale,
Egiptusel läks väga hästi.
Vaarao nägi seda.
Jaakob oli suur vaimumees.
Ja Joosep oli Messias Jeesuse eeltähendus.
Joosepi lugu joonistab meile kauni pildi
meie Messiast Jeesusest.
Vaarao ei tahtnud isegi Jaakobi ihu maalt välja lasta.
Tollal ehitati Egiptuse kuningatele püramiide
ja kauneid mälestusmärke.
Vaarao oleks õhutanud Joosepit ehitama Jaakobile midagi uhket.
Teame ju, kuigi kristlased sellest eriti ei räägi,
et näiteks kui Eliisa suri,
visati tema hauda üks mees.
Toonased kalmistud erinesid tänastest.
Too mees ärkas ellu, kui puudutas Eliisa ihu.
Temas oli nii palju Püha Vaimu ja võidmist.
Egiptlased teadsid seda ja juudid teadsid samuti.
Need, kes on oma eluajal Jumala ees suured,
jäävad suureks ka surres.
Ma ei mõtle, et juudid kummardaksid surnuid.
Nad palvetavad küll haudadel õigete eest,
mis mulle eriti ei meeldi,
kuid tahaksin juhtida tähelepanu ühele asjale.
Jaakob ei tahtnud, et temaga samamoodi läheks.
Ta ei tahtnud, et ta maetaks püramiidide aarete keskele.
Ta teadis, et see pole Jumalast.
Ta polnud egiptlane, vaid heebrealane.
Ta oli Aabrahami pojapoeg, Iisaki poeg.
Ta oli üks Iisraeli rahva ja kogu maailma esiisadest.
Seepärast palus ta Joosepil seda vanduda.
Ta tegi seda ka seetõttu,
et tema ees seisev Joosep oli kuninga positsioonil.
Egiptus valitses toona kõike,
nagu Egiptuse kuningas oli kuningate kuningas.
Egiptuses oli leiba, kui mujal kannatati nälga.
Egiptuse majandus õitses.
Sinna voolas kulda ja kõiki rikkusi.
"Vannu mulle,
et arm ja tõde tulevad Iisraeli!"
Lõpuks pidi Messias tulema samale maale,
tõotatud maale, kuhu Jaakob oli maetud.
Arm ja tõde, Messias, on seotud Iisraeli rahvaga.
Vaatame, mida Joosep vastas.
1. Moosese 47:30 -
"Ja ta vastas: 'Ma teen su sõna järgi!'"
"Teen seda. Ära muretse!"
Arm ja tõde tulevad Iisraeli.
Armu ja tõde tuntakse Iisraelis Messia nimena.
Arm ja tõde päästavad Iisraeli rahva.
Kuigi Iisrael oleks surnud,
ärkab ta vaimselt ellu oma maal.
Iisraeli rahvas tõuseb surnuist,
sest Jumal on vandunud, et äratab ta ellu.
Loeme lõpetuseks Roomlaste 11:26.
See on huvitav kirjakoht.
Mida Paulus seal kirjutab?
"Siionist tuleb vabastaja,
tema kõrvaldab Jaakobist jumalakartmatuse.
Ja see on minu leping nendele,
kui ma kustutan ära nende patud."
Selle tõotuse on Jaakob saanud.
Seda vandus Jumal, kui esiisadega lepingu tegi.
Ja nii ka juhtub!
Seda peame uskuma ja palvetama.
Seda peame kuulutama.
Jaakobile oli tähtis, et arm ja tõde tulevad Iisraeli.
Messia tulek Iisraeli on tähtis ka meile.
Jaakob oli siin kaks korda. Ta lahkus siit ja naasis siia.
Samamoodi lahkus ja naasis siia ka Iisraeli rahvas.
Nii ka Messias - arm ja tõde.
Ta tõusis siit taevasse ja naaseb siia.
Jumal õnnistagu meid kõiki!
Palvetan, et Jumal annaks, mida vajate,
ja räägiks teie südameisse nii, et elaksite Jumala Sõna järele.
Shalom Jeruusalemmast! Jumal õnnistagu teid!
Tõlge: Monika Jaaguri