ELD FRÅN JERUSALEM
Shalom, kära vänner! Det är en glädje att ses!
Jag vill dela Guds ord med er från denna veckas text.
Judarna läser varje vecka ett särskilt stycke -
från de fem Moseböckerna, -
de fem första böckerna i Bibeln.
Vi studerar det tillsammans.
Denna veckas text heter Shlach lecha, "Sänd för dig".
4 Mos 13:1: -
"Herren sade till Mose: -
'Sänd ut män för att speja i Kanaans land -
som jag ger åt Israels barn.
En man för varje fädernestam ska ni sända.
Var och en av dem ska vara en ledare'."
Mose sände iväg dem så som Herren hade befallt."
Intressant är att -
Herren sa "shlach lecha", "sänd för dig själv".
Han sa inte bara: "Sänd".
Vad betyder egentligen shlach lecha?
Gud ser människohjärtan.
Uppenbarligen finns här något viktigt att förstå.
Inte allt som Gud och Mose talade med varandra och allt som -
hände runt omkring finns skrivet här, -
men här finns skrivet de viktigaste sakerna -
som Gud vill att vi ska vara uppmärksamma på.
Shlach lecha betyder att de inte sändes för Guds skull.
Gud är Jahve, Han som var, är och som kommer. Han finns överallt.
Gud är tidlös. Han skapade evigheten och allt det synliga och osynliga.
Han är utanför allting men samtidigt ändå i allting.
Gud är Ande.
Gud sade: "Sänd inte för Min skull".
Gud såg tvivlen i Israels folks hjärta.
Av detta lär vi oss något mycket viktigt.
Gud behövde inga bevis på att landet var gott.
Han visste det. Han var den som sände dem dit.
Jag brukar säga: "Den som bjuder, betalar".
Gud befallde Mose att sända -
ansedda furstar, -
ledare för stammarna.
Sådana personer måste ha stark tro och tydlig vision.
Mose sände dem och vad hände sen?
Kom ihåg: "Sänd för din egen skull!"
Inte för Guds skull. Han behöver inga bevis.
"Om ni inte tror, sänd någon för att se!"
Men sänd inte vem som helst -
utan sådana som känner Guds Ord, -
furstar över stammarna -
som arbetar för Guds rike.
Dessa personer måste vara fyllda av tro, hopp och kärlek, -
ha en vision och känna Guds vilja.
Sedan hände något mycket intressant.
4 Mos 13:26: -
"De gav sig i väg och kom till Mose och Aron och hela Israels -
församling i öknen Paran i Kadesh, -
där de avgav rapport för dem och hela församlingen -
och visade dem landets frukt.
Och de sade till Mose: -
'Vi kom till det land som du sände oss till.
Det flödar verkligen av mjölk och honung, och här är frukt därifrån'."
De började med att prisa landet.
Men vad sa de sedan?
"Men folket som bor i landet är starkt, -
och städerna är befästa och mycket stora.
Dessutom såg vi avkomlingar av Anak där."
De börjar långsamt övergå till andra tankar.
Så här gör Satan.
Han blandar sanning med lögn.
Vad är lögn?
Allt som inte är i enlighet med Guds Ord.
Det kan vara sant i de fysiska omständigheterna.
Men om det inte är i enlighet med Guds ord, -
är det inte sanningen utan lögn.
Spejarna började med sanningen men gick över till lögn.
De behövde inte rapportera allt till folket, -
men däremot nog till Mose och de andra ledarna.
Det började från en liten sak.
"Men Kaleb lugnade folket inför Mose och sade: -
'Låt oss genast dra dit upp och inta landet.
Sannerligen, vi kan göra det!'
Men männen som hade gått upp med honom sade: -
'Vi kan inte dra upp mot det folket, -
för de är för starka för oss'."
Till skillnad från ledarna, Kaleb och Josua, -
sa hövdingarna för de övriga stammarna: "Nej!"
Man får vara av olika åsikt -
men inte då när Gud har talat.
"Inför Israels barn talade de illa om landet -
där de hade spejat och sade: -
'Landet som vi har vandrat igenom och spejat i -
är ett land som förtär sina inbyggare, -
och allt folk som vi såg där var resliga män.
Vi såg också jättarna där ― Anaks barn kom från jättestammen ―
och vi var som gräshoppor i våra egna ögon, -
och så var vi också i deras ögon'."
I stället för att stärka folkets -
och stamhövdingarnas tro, -
försvagade de deras tro.
Här finns en viktig detalj som till och med finns i Israels lag idag.
"Inför Israels barn talade de illa om landet..."
Det här är mycket intressant.
I Israel finns en lag -
att om någon talar illa om någon, kan man åtala honom eller henne.
I stället för att stärka folket -
försvagade dessa människor folket.
Frågan är: -
Hur mycket hade de egentligen lyssnat på gudsmannen Mose -
under alla månader och år?
Brydde de sig om vad Mose sa?
Gav de tid för saken -
eller ville de bara vara furstar för att alla skulle se på dem?
Tog de verkligen emot Guds Ord i sina hjärtan?
Gud hade ju sagt att de inte går in i landet i egen kraft -
utan att Han själv för dem dit och ger dem landet.
Hur mycket lyssnade de på Mose?
Mose var en gudsman med vision.
När Mose talat med Gud på berget Sinai och i uppenbarelsetältet -
förmedlade han undervisning och profetior till folket.
Även bland folket fanns det profeter.
Lyssnade folket på dem?
Låt oss förflytta oss till vår tid.
Vi hör många profetior av gudsmän.
Vi läser vad Jeshua undervisar i Bibeln.
Men lyssnar vi verkligen?
Tro kommer av predikan och predikan genom Guds Ord.
Tar vi emot Jeshuas Ord i våra hjärtan?
Är vi orädda i alla omständigheter -
därför att vi fruktar Herren?
Lyfter vi av oss allt tvivel och all otro -
som hindrar oss från att komma in i vårt löftesland?
Jag ska snart tala om vad vårt löftesland är.
Min fråga är om vi verkligen lyssnar?
Tro kommer av predikan och predikan genom Guds Ord.
Lyssnar vi väl? Tar vi emot Guds Ord i våra hjärtan?
Vad sa Jeshuas lärjungar?
"Till vem skulle vi gå? Du har det eviga livets Ord."
Om vi inte tar emot Guds Ord i våra hjärtan, -
kan vi inte se det som Gud visar oss.
Först och främst behöver vi lyssna. Det är trons grund.
Vi fylls med Guds levande Ord.
Vi lyssnar med båda öronen, -
inte så att orden går in i det ena örat och ut genom det andra.
5 Mos 28:1: -
"Om du lyssnar till Herren din Guds röst..."
Sedan räknas alla välsignelser upp.
När vi lyssnar och tar emot Ordet i vårt hjärta, -
börjar vi också handla enligt Ordet.
Inte i vår egen kraft, utan genom Jeshuas nåd.
Då spelar det ingen roll att det finns anakiter!
På den tiden var motståndarna jättar, idag är de onda andar, -
Satans krafter som hindrar oss från att komma in i landet.
Det vi lyssnar till, det får vi -
och vi börjar handla enligt det.
Om vi lyssnar på Guds Ord och tar emot det -
börjar vi se ordentligt -
därför att Gud ger oss ljus och öppnar våra ögon.
Omständigheterna kanske inte förändras, men vi gör det.
Vi ser allt på ett nytt sätt -
därför att vi är fyllda av Guds Ord.
Om vi inte har gjort detta förut -
behöver vi göra bättring och be Gud om förlåtelse.
Han är trofast och förlåter oss.
Han renar oss och korrigerar oss, i kärlek.
Vi behöver inte hamna i förtvivlan.
Han korrigerar oss. Det är ingen fara!
Men vi behöver bekänna sanningen.
Vad är vårt löftesland?
För oss troende är det -
det himmelska Sion, det himmelska Jerusalem.
Det är den plats som vi längtar till och som vi strävar efter.
Det är Guds rike.
Jeshua talade om detta i Johannesevangeliet.
Joh 14:1: "Låt inte era hjärtan oroas. Tro på Gud -
och tro på mig. I min Fars hus finns -
många rum. Om det inte vore så, -
skulle jag då ha sagt er att jag går bort -
för att bereda plats för er? Och om jag nu -
går bort och bereder plats för er, så ska jag -
komma tillbaka och hämta er till mig, -
för att ni ska vara där jag är.
Och vart jag går, det vet ni. Den vägen -
känner ni. Tomas sade: 'Herre, vi vet inte'..."
Vi vet mycket väl!
"Jag är vägen, sanningen och livet.
Ingen kommer till Fadern utom genom mig."
Vi vet vägen.
Bibeln säger -
att om vi förblir i tron och lever i den kärlek som Gud gett oss -
och om vi håller Guds befallningar, -
då kommer vi in i löfteslandet.
Vårt löftesland är himlen där det finns många boningar.
Jeshuas ord tyder på att -
inte alla kommer till samma plats.
Men om vi lyssnar till Guds Ord -
och lever i enlighet med Guds vilja, -
kommer vi till den bästa platsen.
Vad mer är löfteslandet för oss?
Som jude kan jag säga att det är Israels land och Jerusalem, -
den plats där jag nu sitter, -
den stora Konungens stad.
Men för de troende är löfteslandet också -
Guds fullkomliga vilja.
Vi behöver i vårt liv göra allt vi kan för att -
uppfylla Guds perfekta vilja.
Om detta står det något mycket intressant.
Rom 12:1: "Därför uppmanar jag er, bröder, vid Guds barmhärtighet, -
att frambära era kroppar som ett levande och heligt -
offer som behagar Gud ― er andliga gudstjänst.
Och anpassa er inte efter den här världen, utan -
låt er förvandlas genom förnyelsen av ert sinne -
så att ni kan pröva vad som är Guds vilja: -
det som är gott och fullkomligt och behagar honom."
Vänner, det här ska vi sträva efter.
Det som är gott, fullkomligt och som behagar Honom.
Guds perfekta vilja är vårt löftesland. Där har Gud -
förberett för oss ett land som flödar av mjölk och honung.
Det är inte ett land där du ingenting gör.
Även i himlen kommer vi att göra saker, -
vi kommer att prisa Gud.
Men jag ska inte tala om det nu. Vad jag menar är -
att Guds fullkomliga vilja inte bara fyller våra behov, -
utan ger oss en förmåga att vara vittnen för Guds kärlek -
och för Hans trofasthet.
Det beror på oss själva.
Men vi gör det inte i vår egen kraft.
"Varken genom styrka eller makt, utan genom min Ande, -
säger Herren Sebaot."
Vi behöver verkligen sträva efter det här.
Vi ska inte se på omständigheterna -
så som världen visar dem för oss eller som Satan skrämmer oss, -
utan i enlighet med Guds Ord.
Gud har visat vägen för oss.
Det är inte lätt och Satan visar oss något helt annat.
Omständigheterna ser helt annorlunda ut.
Men det spelar ingen roll;
jag vandrar dit tålmodigt, fylld av kärlek, hopp och tro.
Jag tar emot det som Gud lovat.
På vägen dit undviker jag brunnar -
som inte har något vatten.
Jag menar platser där Guds Ord inte finns.
Jag aktar mig för stolthet och för Satans lögner.
Gud har talat.
Låt oss gå tillbaka till textstycket.
4 Mos 14:1: -
"Då började hela församlingen ropa och skrika, och folket -
grät den natten. Alla Israels barn klagade på Mose och Aron, -
och hela församlingen sade till dem: -
'Om vi ändå hade fått dö i Egyptens land, -
eller om vi ändå hade fått dö här i öknen!'"
De förbannar sitt öde.
"Om vi ändå hade dött! Varför för du oss till landet för att dö!"
Vers 3: "Varför leder Herren oss in i detta land -
där vi kommer att falla för svärd -
och våra hustrur och barn blir fiendens byte? Vore det -
inte bättre för oss att vända tillbaka till Egypten?”
Dessa furstar talade illa om landet -
i stället för att uppmuntra folket.
I stället för att se vad som låg framför, ville de vända tillbaka.
Det här händer ofta i vårt liv.
Om vi inte ser bra, börjar vi tala emot Guds vilja och plan.
Om det tar lång tid innan vi kommer in i det Gud lovat, -
är det inte Guds fel.
Kanske vi behöver ändra vårt sätt att se på saker.
Paulus bad för efesierna: -
"...att vår Herre Jesu Kristi Gud, härlighetens Far, -
öppnar era hjärtans ögon och ge er vishetens och uppenbarelsens ande -
så att ni får en rätt kunskap om Honom och Hans plan."
De började se bakåt.
De började se tillbaka på Egypten, där de varit slavar!
Hur är det möjligt?
I landet Kanaan som sedan blev Israels land -
skulle de leva som fria människor.
Men på sin insida var de ännu slavar.
De ville tillbaka till Egypten. Det var inte bra.
De lyssnade inte på sin ledare.
De lyssnade inte på vad Mose undervisade dem -
efter att Gud talat till honom på Sinai berg.
Låt oss till sist ännu läsa ett intressant stycke.
Filipperbrevets andra kapitel.
Paulus undervisar oss om enhet.
Enhet i Guds Ord, i vision, i allt det som Gud talar och gör.
Fil 2:1: "Om ni nu har tröst hos Kristus, om ni får -
uppmuntran av hans kärlek, gemenskap i Anden -
och medkänsla och barmhärtighet, -
gör då min glädje fullkomlig genom att ha samma sinnelag -
och samma kärlek och vara ett i själ och sinne. Sök inte konflikt -
eller tom ära. Var i stället ödmjuka -
och sätt andra högre än er själva.
Se inte till ert eget bästa utan också till andras.
Var så till sinnes som Kristus Jesus var: -
Han var till i Guds gestalt men räknade inte -
jämlikheten med Gud som segerbyte, utan utgav -
sig själv och tog en tjänares gestalt och blev människan lik.
När han till det yttre hade blivit som en människa, -
ödmjukade han sig och blev lydig ända till döden ―
döden på korset.
Därför har Gud också upphöjt honom över allting -
och gett honom namnet över alla namn, -
för att i Jeshuas namn alla knän ska böjas, -
i himlen och på jorden och under jorden, och alla tungor -
bekänna att Jesus Kristus är Herren..."
Paulus undervisar oss att om vi inte -
är eniga med varandra i det Gud gör och säger, -
i vår vision och i våra tankar, -
om vi inte är eniga gällande vårt mål, -
kan vi inte nå löfteslandet eller Guds perfekta vilja.
"Därför, mina älskade, ni som alltid varit lydiga, -
inte bara när jag var hos er -
utan ännu mer nu när jag inte är hos er: -
arbeta med fruktan -
och bävan på er frälsning..."
Deras frälsning fanns i Kanaans land, i löfteslandet.
"...för det är Gud som verkar i er, -
både vilja och gärning, för att hans goda vilja ska ske."
Gud ger kraften. Han gör det.
"Gör allt utan att klaga och tveka -
så att ni blir fläckfria och rena, Guds oskyldiga barn -
mitt i ett falskt och fördärvat släkte, -
där ni lyser som stjärnor i världen..."
Det här måste vi lära oss och ta till oss i vårt hjärta.
Låt oss lyssna till och öppna vårt hjärta för Guds Ord!
Låt oss börja handla i enlighet med sanningen i Guds Ord, -
inte i vår egen kraft, utan genom Jeshuas nåd.
Så småningom kommer vi att märka att det vi såg tidigare -
inte är sanningen.
Sanningen är det som Gud talat.
Jag har idag undervisat er från veckans text Shlach lecha.
Jag ber att Gud ska välsigna er och hela den som behöver helande.
Fader, jag ber att du välsignar tittarna, -
att vi kan höra ditt Ord och vandra i Din vilja -
och utföra Din vilja på jorden -
och ha en relation till den levande Gudens Ande.
Till Messias Jeshuas namns ära, amen!
Shalom från Jerusalem!
Översättning: Hanna Nylund Himlen TV7