TULTA JERUSALEMISTA
Shalom, rakkaat ystävät!
Mukava liittyä seuraanne!
Tämänpäiväinen aihe on -
kuningas Daavidin voitelu.
Tahdon kertoa teille Daavidin elämästä, -
sen minkä ehdin, -
sillä puoli tuntia ei riitä siitä aiheesta puhumiseen, -
ei edes koko ilta, eikä viikkokaan.
Daavid oli näet mielenkiintoinen persoona.
Rukoillaan ennen kun syvennymme Jumalan Sanaan.
Taivaallinen Isä, lähetä Pyhä Henkesi, -
viisauden ja ilmestyksen Henki niiden Kirjoitusten kautta, -
joita tutkimme tänään tunteaksemme sydämesi, Isä.
Ilmoita meille tahtosi!
Herra, rukoilemme Jeshuan nimessä, -
avaa silmämme tuntemaan sinut Kirjoitusten kautta.
Vahvista ja siunaa meitä, ja ilmoita meille tahtosi, Isä!
Jeshua Messiaan nimessä, aamen!
Avataan 2. Samuelin kirja, luku 3.
2. Sam. 3:1: -
"Sota Saulin suvun ja Daavidin suvun välillä tuli pitkälliseksi.
Mutta Daavid vahvistui vahvistumistaan, -
Saulin suku heikontui heikontumistaan."
Sota jatkui siis pitkään, ei vain Saulin ja Daavidin välillä, -
vaan myös heidän sukujensa välillä.
Se muistuttaa meidän elämäämme.
Tässä puhutaan "Saulin suvusta" -
ja "Daavidin suvusta".
Saul on syntisen lihan vertauskuva.
Daavidin suku kuvastaa henkeä.
Olemme syntyneet uudesti.
Meistä on tullut Jumalan lapsia.
Sota kuitenkin jatkuu.
"Sota... tuli pitkälliseksi."
Meidänkin sisällämme käydään sotaa.
Jumalan Sana opettaa, että meidän on taisteltava hengessä.
Meidän on voitettava lihan teot hengessä.
Siksi meidän on täytyttävä uskosta.
Usko tulee kuulemisesta ja kuuleminen Jumalan Sanasta.
Meidän täytyy päivittäin syventyä Jumalan Sanaan -
ja ammentaa sieltä sanoja, joita Pyhä Henki meille puhuu.
Meidän on tutkiskeltava niitä ja elettävä niissä.
Usko tulee Jumalan Sanan kuulemisesta, -
ja se myös vahvistuu Jumalan Sanan kuulemisesta.
Eikä pelkkä kuuleminen riitä, -
vaan meidän on myös ymmärrettävä rukoilla päivittäin.
Rukous on hengellistä, se on keskustelua Jumalan kanssa.
Meidän täytyy rukoilla ja vahvistua Pyhässä Hengessä.
Meillä ei ole mitään muuta keinoa vahvistua.
Rukous on ainut avain.
Vain sillä voitamme taistelun.
Sen jälkeen on tehtävä se, mitä Jumalan Sana käskee.
Usko ilman tekoja on kuollut kuin ruumis ilman henkeä.
Jos Sana käskee rukoilla, rukoilemme.
Jos Sana käskee antaa, annamme.
Jos Sana kieltää jotain, emme tee sitä.
Pyhässä Hengessä meillä on voima toteuttaa Jumalan Sanaa.
Meillä on myös voima kieltäytyä siitä, mitä ei saa tehdä.
Käynnissä on sota.
Miten Pyhällä Hengellä täytytään?
Se ei tapahdu vain kerran, -
vaan täytymme Hengellä rukoillessamme kielillä.
Silloin huomaamme, että alamme voittaa.
Elämäämme astuu erityislaatuinen voima.
Huomaamme, että yhtäkkiä olemme vahvistuneet -
taistelussamme sitä pimeää puolta vastaan, -
jonka edessä olemme olleet heikkoja, -
niitä lihan tekoja vastaan, jotka yrittivät vallata meidät.
Käynnissä on sota.
Daavidkin kävi suurta sotaa.
Vastasiko hän Saulin vainoon samalla mitalla?
Ei, vaan Daavid sanoi: -
"Minä en satuta kättäni Herran voideltuun."
Hänellä oli tilaisuuksia tappaa kuningas Saul, -
mutta hän ei tehnyt sitä. Miksei?
Koska hän ymmärsi, -
että Jumala oli valinnut Saulin Israelin kuninkaaksi.
Ja vaikka Saul vainosi häntä, -
tämä oli myös hänen perhettään, -
hänen vaimonsa Miikalin isä.
Hän ymmärsi sen syvällisesti ja pelkäsi Herraa.
Me, jotka sanomme itseämme uskoviksi, kysykäämme itseltämme: -
pelkäämmekö Herraa?
Se ei tarkoita saatanallista pelkoa eikä ihmisten pelkoa, -
vaan kunnioitusta Jumalaa ja Hänen Sanaansa kohtaan -
ja elämistä Hänen Sanansa mukaan, -
sitä, että emme tee sellaista, joka vahingoittaisi suhdettamme Häneen.
Sen suhteen vahingoittaminen vahingoittaa meitä itseämmekin.
On typerää vahingoittaa itseään.
Daavid ei tappanut Saulia, vaikka hänellä oli siihen tilaisuuksia.
Saulin suku edustaa syntistä lihaa, -
ja Daavidin suku henkeä.
Israelissa lauletaan: "Ei voimalla, vaan hengellä voitamme, -
hengellä, joka on sisällämme."
Se on totta.
1. Sam. 16:13: -
"Niin Samuel otti öljysarven ja voiteli hänet hänen veljiensä keskellä.
Ja Herran henki tuli Daavidiin, siitä päivästä ja yhä edelleen.
Sitten Samuel nousi ja meni Raamaan."
On mielenkiintoista, -
että nimi "Samuel" tulee sanasta "kuulla".
Kaikkein tärkein käsky alkaa sanalla "kuule".
Profeetan nimikin korostaa -
Daavidin voitelun merkitystä.
Hän tosin voiteli Saulinkin, -
mutta Daavidin Samuel voiteli öljysarvesta, -
mutta Saulin kannusta.
Kannu ja sarvi ovat aivan eri asia.
Saul oli kansan valinta kuninkaaksi.
Daavid oli Jumalan valinta.
Kannu ja sarvi.
Luimme, että "Saulin suku heikontui heikontumistaan".
Aivan kuin kannussa olisi ollut reikiä, joista kaikki valui pois.
Saulin suku ei pystynyt pitämään kiinni Pyhän Hengen voitelusta, -
kuninkuudesta, valtakunnasta ja kunniasta.
"Heikontui heikontumistaan."
Vaikka kannuun olisi kaatanut miten paljon, -
se ei täyttynyt.
Sellainen oli Saulin elämä.
Hän ei pystynyt pitämään sitä, mitä sai.
"Mutta Daavid vahvistui vahvistumistaan."
Mielenkiintoinen yksityiskohta: ensin mainitaan "Daavidin suku", -
ja sitten, että "Daavid vahvistui", -
mutta Saulin suvusta puhutaan monikossa, -
he "heikentyivät". (Alkutekstin mukaan.)
Daavidin suku piti siis yhtä.
Saulin suvussa ei ollut ykseyttä.
"He heikentyivät heikentymistään."
Suvulla ei ollut päämiestä. Saul oli kuollut.
Jatketaan. Daavid pysyi Samuelin rinnalla.
Samuel muistuttaa meitä tärkeimmästä rukouksestamme: -
"Kuule, Israel! Herra, meidän Jumalamme, Herra on yksi."
Usko tulee kuulemisesta, ja kuuleminen Jumalan Sanasta.
Mitä tarvitaan syntisen lihan voittamiseen -
ja hengessä elämiseen?
Jumalan Sanan ja Pyhän Hengen kuulemista.
Kuule, Israel! Herra, meidän Jumalamme, Herra on yksi.
Ykseys.
Jos sinä ja perheesi kuulette Jumalan Sanaa, -
perheessäsi on ykseys, yhteisymmärrys ja rakkaus.
Jokin vahvistaa ja sitoo sitä yhteen.
Samuel voiteli Daavidin.
"Ja Herran henki tuli Daavidiin, -
siitä päivästä ja yhä edelleen."
Pyhä Henki "tuli", titslach, joka tarkoittaa myös "menestyi".
Pyhällä Hengellä oli siis hyvä olla Daavidissa.
Hänellä oli rauha.
Pyhä Henki menestyi ja antoi Daavidille menestyksen.
Mitä on todellinen menestys?
Se on edistymistä Jumalan Sanassa, Pyhässä Hengessä -
ja käskyjen ja uskon täyttämisessä Pyhän Hengen avulla.
Todellinen menestyjä on se, joka kunnioittaa Jumalaa, -
se, joka on sisäistänyt rukouksen "Kuule, Israel!".
5. Moos. 28: -
"Jos kuulet Herran, sinun Jumalasi, ääntä...
...kaikki nämä siunaukset tulevat sinun osaksesi..."
Eikä se lopu siihen.
Jumala lähetti profeetta Samuelin voitelemaan Daavidin, -
ja sitten alkoi toinen vaihe.
2. Sam. 2:4: -
"Ja Juudan miehet tulivat ja voitelivat siellä Daavidin -
Juudan heimon kuninkaaksi.
Kun Daavidille ilmoitettiin, -
että Gileadin Jaabeksen miehet olivat haudanneet Saulin..."
Daavidhan oli Juudan heimosta, Betlehemistä, -
jossa Jeshuakin syntyi, kuten muistatte.
Betlehem ei ollut silloin kristittyjen eikä muslimien kaupunki, -
vaan täysin juutalainen.
Koko Israel oli kuitenkin Rooman vallan alla.
En paneudu nyt siihen. Se on historiaa, tosihistoriaa.
Mutta siellä asui siis juutalaisia.
Se oli Daavidin kotikaupunki, -
ja sinne tuli ihmisiä, jotka voitelivat Daavidin kuninkaaksi.
He tunnustivat hänet kuninkaaksi.
On tärkeää, että ympäristösikin ymmärtää, että olet muuttunut -
ja tunnustaa sen.
Daavid oli ennen lammaspaimen, mutta nyt kuningas.
Olit ennen heidän keskellään, puhuit ja käyttäydyit kuten he, -
mutta nyt olet erilainen, koska Jumala on muuttanut sinut.
Pyhän Hengen läsnäolo muuttaa sinut, -
jos annat Pyhän Hengen toimia elämässäsi -
ja jos kuulet Jumalan Sanaa, koska usko tulee kuulemisesta.
Kuuntelet edelleen, ja uskosi kasvaa.
Rukoilet, etsit Jumalan kasvoja ja alat elää uskossa.
Et vain kuule, vaan myös teet sen, mitä Jumala käskee.
Siten muutut, ja ihmiset ympärilläsi voitelevat sinut.
"Juudan miehet tulivat ja voitelivat siellä Daavidin -
Juudan heimon kuninkaaksi."
Kiinnostavaa!
Onko elämämme sellaista, -
että olemme elävä todistus Jeshua Messiaasta niille, -
joiden kanssa ennen elimme?
Mennään eteenpäin.
Gileadin Jaabeksen miehet -
olivat haudanneet Saulin.
Saul oli kuollut.
Sota kuitenkin jatkui.
Saulia ei enää ollut, mutta silti sota jatkui.
Mekin joskus hoemme, mitä kaikkea saatana tekee, -
mutta Jeshua on voittanut saatanan.
Ei siinä saatanasta ole kysymys.
Saatana on tietysti vastustaja, mutta kyse on omasta lihastamme.
Jeshua on antanut meille Henkensä voiman -
ja nimensä arvovallan lihan tekojen voittamiseen.
Se onnistuu lukemalla Sanaa, rukoilemalla hengessä -
ja vahvistumalla Jumalan Sanan ja rukouksen kautta -
ja tekemällä sen, mitä Jumala käskee.
Sinulla on myös voima kieltäytyä siitä, mitä Jumala kieltää, -
sillä et tahdo vahingoittaa suhdettasi Jumalaan, -
koska silloin vahingoitat itseäsi.
Eihän kukaan normaali ihminen halua vahingoittaa itseään.
Jos esimerkiksi työssäsi tiedät, -
että palkkaasi pienennetään, jos teet jotain, -
et varmaankaan tee sitä.
Kärsisit siitä itse.
Niin se on Jumalankin kanssa.
Ei Jumala halua viedä sinulta mitään, -
mutta älä sinäkään vie Jumalalta mitään!
Jumala on antanut sinulle perintöosan.
Juudan miehet siis tulivat, -
ja siitä päästään kolmanteen asiaan.
He voitelivat Daavidin.
2. Sam. 5:3: -
"Ja kaikki Israelin vanhimmat tulivat kuninkaan tykö Hebroniin, -
ja kuningas Daavid teki heidän kanssaan liiton..."
He eivät siis tulleet vain Daavidin, vaan kuninkaan luo.
Jumala on voidellut meidät Pyhällä Hengellä -
ja pelastanut meidät armossaan.
Hän on antanut meille uskon, joka tulee kuulemisesta.
Jos jatkamme vanhurskasta elämää, pelastuksen elämää, -
uskon, toivon ja rakkauden elämää, -
jonka Jumala antoi meille syntyessämme uudesti, -
ihmiset ympärillämme tunnustavat, -
että olemme muuttuneet.
He tunnustavat, tahtoen tai tahtomattaan, -
että emme ole enää sellaisia kuin ennen.
"Elämäsi on muuttunut. Olit ennen aivan erilainen."
Ensin tuli ihmisiä lähistöltä, mutta sitten koko Israelista.
"Kaikki Israelin vanhimmat tulivat kuninkaan tykö..."
Ei siis vain Juudan miehet.
"Israelin vanhimmat" olivat johtajia. He tunnustivat Daavidin kuninkaaksi.
He eivät tulleet vain Juudan alueelta.
Juuda muistuttaa meille siitä, että Daavidin piti kiittää Jumalaa -
kaikesta vainosta ja kärsimyksestä huolimatta, -
Saulin ja Daavidin sukujen välisestä sodasta huolimatta.
Daavid kiitti Jumalaa edelleen.
Kiinnitämme helposti huomiota hyökkäyksiin ja kärsimyksiin.
Haluamme, että kaikki ulkopuolellamme muuttuisi nyt ja heti.
Jumala sen sijaan työskentelee sisällämme.
Tässä ei lue, että he tulivat "Daavidin luo", -
vaan kaikki Israelin vanhimmat, -
koko maasta, -
tulivat "kuninkaan tykö Hebroniin."
Muuten, -
vainosivatko Juudan miehet Daavidia?
En usko vainonneen, -
mutta he vaikenivat siitä kuningas Saulin pelossa.
Israelin vanhimmat vainosivat Daavidia, koska he seurasivat Saulia.
Yhtäkkiä he muuttuivat. Jumalan Sana saa sen aikaan.
Emme seuraa lihaamme, emmekä vastaa pahaan pahalla, -
emme tee sitä, mitä meille on tehty, -
vaan elämme Jumalan rakkaudessa ja Herran pelossa, -
kiittäen, eli rukoillen, ylistäen ja palvoen.
Sitä on usko.
Se on voitto.
Usko on voitto.
Jos elämme niin, vainoojillamme ei ole vaihtoehtoa.
Heidän, myös johtajien, on tunnustettava meidät.
Jotkut valittavat, miten heitä vainotaan seurakunnassa.
"En tiedä, mitä tehdä ilmoitukseni kanssa!"
Neuvon heitä siunaamaan väsymättä ja käyttäytymään hyvin.
Eihän se helppoa ole, -
mutta käyttäytykää Jumalan Sanan mukaisesti!
Ei meidän tehtävämme ole tuomita. Tuomari on taivaassa.
Meidän tehtävämme on seurata Jeshua Messiaan uskoa.
Jumala kyllä hoitaa asian.
"Ja kaikki Israelin vanhimmat tulivat kuninkaan tykö Hebroniin, -
ja kuningas Daavid teki heidän kanssaan liiton Hebronissa..."
Hebron-nimi koostuu kahdesta sanasta: -
chaver, "ystävä", ja ron, "iloitse".
Roni, roni, bat tsijon, "Iloitse, tytär Siion!"
Daavid oli Jumalan ystävä.
Daavid iloitsi vainon ja vaikeuksien keskellä.
Miten se on mahdollista?
Lihalla on tapana murehtia.
Murhe imee ihmisen voimat.
Ilo parantaa.
Miten voisimme iloita? Vastaus on yksinkertainen.
Hyökkäysten ja kärsimysten keskellä, kun sisälläsi myllertää, -
ala ylistää Jumalaa ja tutkia Jumalan Sanaa!
Rukoile, vaikka sinusta tuntuisi, ettet pysty siihen.
Kerro vaikeutesi Jumalalle!
Tai tee jotain sitäkin yksinkertaisempaa: -
lue ylistysrukous ja ala ylistää sen mukana!
Huomaat murheesi muuttuvan iloksi.
Pyhä Henki tulee sinne, missä ylistetään.
Silloin ilmapiiri muuttuu.
Daavid ei kuitenkaan jäänyt Hebroniin, vaan siirtyi Jerusalemiin.
Ehkä puhun ensi kerralla Jerusalemista, -
"kaksinkertaisesta perintöosasta", -
"yhtenäisestä, kokonaisesta kaupungista", -
jossa "nähdään täydellinen", eli Herramme, Vapahtajamme Jeshua.
"...ja kuningas Daavid teki heidän kanssaan liiton Hebronissa, -
Herran edessä; -
ja sitten he voitelivat Daavidin Israelin kuninkaaksi."
Voittakaa lihan teot Jeshuan Herramme nimessä!
Silloin Jumala, Juudan miehet ja Israelin vanhimmat voitelevat teidät.
Toivotan teille menestystä!
Näkemiin ensi kertaan Jeshua Messiaan nimessä!
Suomennos: Hannele Lehtoranta