TULD JERUUSALEMMAST
Shalom, kallid vaatajad!
Räägin teile täna tähtsal teemal. Räägin usust.
Usu mõiste tekitab segadust.
Paljud ei tea, mis see tegelikult on.
Usust räägitakse palju, ja paljud väidavad, et usuvad.
"Inimene elab usust."
Esiteks, Piibel ei ütle seda,
vaid, et "õige elab usust" (Hab. 2:4).
"Õige peab usust elama."
Mis see usk siis on?
Loeme mõned usklikele tuttavad salmid.
Heebrealaste 11:1-3 on muidugi tuntuim usust rääkiv kirjakoht.
"Aga usk on kindel usaldus selle vastu, mida oodatakse,
ja veendumus selles, mida ei nähta.
Selle kohta on ju esivanemad saanud tunnistuse.
Usus me mõistame,
et maailmad on valmistatud Jumala sõna läbi,
nii et nägematust on sündinud nähtav."
Mida see tähendab?
"Usk on kindel usaldus selle vastu, mida oodatakse,
ja veendumus selles, mida ei nähta."
Sa ei näe seda veel füüsilises maailmas,
kuid usud seda siiski.
Usud, et see on juba olemas.
Sul on selle suhtes kindel usaldus.
Usk muutub mingis etapis kindluseks.
Oled kindel selles, et nii on ja miski muu pole võimalik.
Toon näiteid elust.
On kaks sõpra.
Üks on kogu elu raha säästnud.
Tema sõber ütleb talle: "Tean, et sul on raha.
Laena mulle! Tead, et maksan sulle tagasi."
Selgitan veidi, mis usk on.
Sõber vastab: "Usun sind!"
Ta annab raha ja tema sõber kulutab selle ära.
Laenuandja on kindel,
et sõber maksab raha tagasi,
kuigi ta ei saa seda näha.
Tema usaldus põhineb sõprusel.
Me peame oma suhet arendama.
Kellega? Loeme seda Heebrealaste 12. peatükist:
"Seepärast ka meie, kelle ümber on nii suur pilv tunnistajaid,
pangem maha kõik koormav
ja patt, mis hõlpsasti takerdab meid
ja jookskem püsivusega meile määratud võidujooksu!
Vaadakem üles Jeesusele, usu alustajale ja täidesaatjale."
Kellega vajame head suhet?
Jeesusega, kes on usu alustaja ja täidesaatja.
Ta alustas seda ja viib selle ka täide.
Usk algab sellest, kui Temaga suhte sõlmime.
Ja muidugi Tema, kelle kätte oleme andnud oma elu,
ka täidab kõik.
Kui meil on suhe Temaga,
vaatame Teda usaldavate silmadega.
Naaseme kahe sõbra juurde.
Laenuandja oli kindel, et tema sõber maksab laenu tagasi.
Võtame teise, vastupidise näite.
Inimesed on oma töökohal
ja nende juhataja pole tulnud.
Üks küsib teiselt: "Kas juhataja ei tulegi täna?"
Teine vastab: "Usun, et ta tuleb."
Ta pole siiski kindel, kuna tal pole võimalik seda teada.
Mis usk siis on?
See toob kindluse.
Kui sul on suhe Jeesusega, usu alustaja ja täidesaatjaga,
ja kui sinult küsitakse, kas Ta tuleb tagasi,
pole sul selles kahtlustki.
Kogu su elu tunnistab seda, et Ta on tõeline.
Ta on usu alustaja ja täidesaatja.
See usk on vilja kandnud.
Oled nii kindel, et mitte miski ei saa su usku muserdada.
Oled kindel, et Ta naaseb, kui saabub Jumala määratud aeg.
Ta naaseb siia ning valitseb 1000 aastat ja igavesti,
kuna Jumal on nii otsustanud.
Usk pole ainult tunded või mõistus.
See on sügaval südames.
See on suhe Jumala ja Tema Sõnaga.
Usk kasvatab vähehaaval meie usaldust nii,
et kui juhtub midagi, mis meile ei meeldi,
ütleme Iiobi kombel:
"Issand andis ja Issand võttis; kiidetud olgu Issanda nimi!"
Usk on midagi suuremat kui õnnistuste saamine Jumalalt.
See on sügav suhe Jumalaga.
Asi pole üksnes sinu heaolus.
Muidugi tahab Ta, et su usk õitseks ja kannaks vilja.
Muidugi oled õnnetu, kui su soovid ei täitu.
Usk peab vilja kandma.
Aga kui me midagi ei tunne?
Usk pole tunne, vaid tegevus Pühas Vaimus.
Tegutsed, kuna oled kindel oma Jumalas.
Tunned Teda isiklikult,
kuna oled Temaga iga päev osaduses.
Loodad Temale ja räägid Temaga ja Ta paneb su südamesse mõtteid.
Täitud Tema Sõnaga oma silmade, kõrvade, mõistuse ja meele kaudu.
See tungib sügavale su sisimasse.
Seepärast ütles Taavet: "Kiida, mu hing, Issandat,
ja kõik, mis mu sees on, tema püha nime."
Juutide kaddishi palves öeldakse aramea keeles:
"Nii headel kui halbadel aegadel
on Jumal suur ja hea."
Usk on kindlus selles, et Jumal on alati hea.
Lähme edasi.
Heebrealaste 11:6 -
"Aga ilma usuta on võimatu olla meelepärane ..."
See kõlab vastuoluliselt Uue Testamendi teoloogiaga.
Oleme ju Jumalale meelepärased
Messia vere kaudu.
Ta maksis meie eest ja lepitas meie patud.
Tema tehti patuks, et meie saaksime õigsuseks,
nagu ütleb 2. Korintlaste kiri.
Tema tehti patuks, et meie saaksime Messia õigsuse.
Kas võib siis olla nii, et ma polegi Jumalale meelepärane?
Ma olen ju meelepärane, sest olen päästetud!
Tuleb mõista nende sõnade tähendust.
Oled meelepärane Jumala lapsena,
kuid sa ehk ei käitu meelepäraselt ega kasva usus
tingimustes, mis Jumal on andnud.
Sa ei ei küüni vaimsele tasemele, mis Jumalale meeldiks.
Nagu Heebrealaste kirjas kaevatakse,
oleks te pidanud juba ammu tahke roa juurde siirduma,
kuid joote ikka veel piima.
Teie vaimsed hambad ja soolestik ei talu liha.
See teeks teid haigeks.
Beebil isegi pole hambaid ja seepärast vajab ta piima.
Kui tal tulevad hambad, suudab ta ka tahket rooga süüa.
Kui ta ei suuda närida, jääb tal kõht toidust haigeks.
Aga te peaksite juba õpetajad olema!
Seda tähendabki see, et ilma usuta on võimatu meelepärane olla.
Samas tahame seda, mis meile on tõotatud.
See on meie pärand ja see on meile antud.
Kogu meie pärand on antud meile Messias Jeesuses,
kõik see, millest Jumal on rääkinud.
Nüüd peame õppima seda vastu võtma.
Seda tuleb harrastada, lehitamen, kust lähtub sõna 'usk', emuna.
Kuidas me harrastame?
Palvetades, Jumala sõna lugedes ja uurides,
Jumala Sõna kuulutades
ja tehes usutegusid.
Tegemiseks pole vaja tunnet.
Usus tegutsemine kasvatab usaldust.
"Aga usk on kindel usaldus selle vastu, mida oodatakse,
ja veendumus selles, mida ei nähta."
"Sest kes tuleb Jumala juurde, peab uskuma, et tema on olemas."
No muidugi me usume.
Oleme tulnud taevase Jeruusalemma juurde,
nagu öeldakse Heebrealaste 12. peatükis.
Oleme tulnud Siioni mäe ja elava Jumala juurde
Messias Jeesuse kaudu.
Muidugi usume, et Jumal on olemas!
Miks sa üldse küsid, Oren?
Aga: "Ta annab palga neile, kes teda otsivad."
Sa lihtsalt ei tule Tema juurde.
'Lähenema', lehitkarev, lähtub samast juursõnast
mis krav ehk 'võitlus' ja korban ehk 'ohver'.
Kui lähened, on see otsekui võitlus ja nagu enda ohverdamine.
See pole selline ohver nagu Jeesuse ristisurm,
vaid sa annad oma ihu elavaks ohvriks.
Ohverdad ja hülgad teod, mida tegid varem,
ja lähened Jumalale.
Võitled oma liha vastu,
kuid mitte omas jõus, vaid Püha Vaimu väes.
Pead võitlema oma varasemate harjumustega.
See on protsess, mis käib usu juurde.
Vaim sõdib liha ja liha vaimu vastu.
Püha Vaimu, Jumala Sõna ja usu abil võitled liha vastu
ning võidad selle, kuid see pole alati lihtne.
Jeesus on sind kutsunud ja Temas saad võidu.
Samas pead midagi ohverdama.
Ometi ei jää sa sellesse võitlusrežiimi,
vaid otsid Jumalat
ja taotled Temaga üha lähedasemat suhet.
Ta Tema annab sulle tasu.
'Tasu' ehk gmul lähtub samast juurest kui gamal ehk 'kaamel'.
Mida kaamlid vanasti tähendasid?
Rikkust, õnnistust ja õnne.
Jumal tasub neile, kes Teda otsivad.
Usk viib meid võitlusse patuse liha vastu
ja ohvriteni.
Nii kasvame ja hakkame Issandat usaldama.
Issand, kes on Sinu sarnane! Usaldan sind!
Loeme Roomlaste 5. peatükki.
Loodetavasti see roog toidab teid!
See on tahke roog.
Tänu Issandale Jeesuse armu ja Isa armastuse eest!
Roomlaste 5:1 -
"Et me nüüd oleme saanud õigeks usust,
siis on meil rahu Jumalaga
meie Issanda Jeesuse Kristuse läbi,
kelle läbi me oleme usus saanud ligipääsu ka sellele armule,
milles me seisame,
ja me kiitleme oma lootusest Jumalalt saadavale kirkusele."
Usk avab meile armu ukse.
Arm on elava Jumala and.
Samas aitab arm meil Jumalat uskuda.
Jumala saatis oma armu Jeesuse kaudu.
Usun, et arm on Püha Vaim isiklikult.
Samas oleme saanud Messia armu,
ja nii hakkasime uskuma Jumalat ja Tema Võitut.
Samas avab see usk meile rohkem armu.
See on arm armu peale.
"Sellele armule, milles me seisame,
ja me kiitleme oma lootusest Jumalalt saadavale kirkusele."
Usk avab tee armu juurde ja arm kirkuse lootuse juurde.
Aga tuleb ka muud.
Ärge kaotage neil päevil oma usku!
"Aga mitte ainult sellest,
vaid me kiitleme ka viletsusest."
Oot-oot, mida Paulus õigupoolest ütleb?
Kuidas saab kiidelda viletsusest?
Lootuse ja Jumala au üle on lihtne rõõmustada,
kuid viletsuste üle rõõmustamine ei ole iseenesestmõistetav.
Ta selgitab: "Sest me teame."
Me ju ei kaota oma usku,
vaid usaldame seda, et Jumal teeb oma tööd.
Meie vaatame välistele asjadele, kuid Jumal vaatab südant.
Meile on tähtis pääseda raskustest võimalikult kiiresti,
kuid Jumal ütleb: "Ei, ei, vajan sind!"
Puhastan sind tules nagu kulda.
Siis näevad kõik, kui kaunis ja puhas see on."
Huvitav!
Jumal keskendub sisemistele asjadele.
"Teades, et viletsus toob kannatlikkuse."
Usu juurde käib ka kannatlikkus.
Aabraham uskus Jumalat ja see arvestati talle õigsuseks.
Ta pidi tõesti õppima kannatlikkust
ja nö laia silmaringi.
"Viletsus toob kannatlikkuse,
kannatlikkus läbikatsutuse,
läbikatsutus lootuse.
Aga lootus ei jäta häbisse,
sest Jumala armastus on välja valatud meie südamesse
Püha Vaimu läbi."
Aabraham uskus, ja Jumal andis talle Iisaki.
Kannatlikkus andis talle usukogemust.
Tema ootamist tasustati,
kuid siis pani Jumal ta taas proovile
Sellest räägitakse 1. Moosese 22. peatükis.
Ta pidas proovile vastu
ja Jumal ütles: "Ma vannun iseenda kaudu."
Kui vägevad sõnad!
"Kuna sa seda tegid
ega keelanud mulle oma ainust poega,
õnnistan ma sind rohkesti."
Jumal vandus iseenda kaudu.
Tahan selgeks teha,
et usk on palju rohkem, kui tavaliselt mõeldakse.
See on pikem, suurem ja sügavam.
See pole meie eluviis, vaid elu.
Seda ei saa meist lahutada.
See on tee armastusse.
Sõltumata sellest, mis toimub, mida teised räägivad,
ja mis tunne meil on,
viib usk meid vältimatult veendumusse ja armastusse.
Ei saa usaldada kedagi, keda sa ei armasta.
Usaldus ja armastus käivad koos.
Võid usaldada vaid seda, keda armastad.
"Viletsus toob kannatlikkuse,
kannatlikkus läbikatsutuse,
läbikatsutus lootuse.
Aga lootus ei jäta häbisse,
sest Jumala armastus on välja valatud meie südamesse
Püha Vaimu läbi, kes meile on antud."
Kui kaunis ja tõsine! See on suur õnnistus.
Edenegem siis usus!
Harjutagem vaimseid asju, näiteks enda ohverdamist!
Mida see tähendab?
Sellest räägib Roomlaste 12.
Räägin täna tõelisest usust, mis tuleb Jumalalt.
Roomlaste 12:1 ja järgmised:
"Nüüd, vennad, kutsun ma teid üles
Jumala suure halastuse pärast tooma oma ihud Jumalale elavaks,
pühaks ja meelepäraseks ohvriks;
see olgu teie mõistlik jumalateenistus."
Mingis etapis viib usk meid kohta,
kus teenime Vägede Issandat.
"Vaid Issandat, oma Jumalat pead sa kummardama
ja ainult teda teenima."
"Ja ärge muganduge praeguse ajaga,
vaid muutuge meele uuendamise teel,
et te katsuksite läbi, mis on Jumala tahtmine,
mis on hea ja meelepärane ja täiuslik.
Sest selle armu tõttu, mis mulle on antud,
ütlen ma igaühele teie seast,
et ta ei mõtleks üleolevalt selle kohta, mida tuleb mõtelda,
vaid mõtleks nõnda, et saaks arukaks sedamööda,
kuidas Jumal igaühele usu mõõdu on jaganud."
Usul on mõõt. Kasvatage seda!
Peame tooma end Jumalale
elavaks, pühaks ja meelepäraseks ohvriks.
Mitte ebapuhtalt nagu paganad, kes ei tea midagi.
Nad ohverdavad igasugu asju jumalale, keda nad isegi ei tunne.
Ei, vaid teie, Jumala lapsed,
näidake oma usku Jumalale!
Heebrealaste kirja 13. peatükk räägib,
mida ohver tähendab.
Vaatame seda!
Hb 13:10 - "Meil on altar,
millelt süüa ei ole meelevalda nendel, kes peavad teenistust telgis.
Sest nende loomade kehad,
kelle vere ülempreester viib ohvriks patu eest kõige pühamasse paika,
põletatakse ära väljaspool leeri.
Seepärast ka Jeesus, et enese vere läbi pühitseda rahvast,
on kannatanud väljaspool väravat.
Mingem siis
tema juurde väljapoole leeri, kandes tema teotust.
Sest meil pole siin jäädavat linna,
vaid me taotleme tulevast.
Viigem siis tema kaudu alati Jumalale kiitusohvrit,
see tähendab tema nime tunnistajate huulte vilja.
Ärge unustage teha head ja pidada osadust,
sest sellistest ohvritest on Jumalal hea meel!"
Täna oli teemaks tõeline usk.
Teame nüüd, mida teha.
Tehkem seda, siis on Jumal meiega!
Palvetan teie eest Jeesuse nimel.
Jumal õnnistagu teid ja andku teile kõik, mida vajate.
Palvetan, et teeniksite vaimus ja tões,
meie Issanda, Messias Jeesuse nimel.
Shalom Jeruusalemmast!
Tõlge: Monika Jaaguri