TULD JERUUSALEMMAST
Shalom, kallid sõbrad!
On rõõm teiega ühineda ja õpetada teile Jumala Sõna.
Loeme koos
Johannese evangeeliumist.
Johannes oli üks Jeesuse jüngritest.
Ta ütles, et oli Jeesusele kallis.
Ta kirjutaski palju armust ja armastusest.
Johannese 1. peatükk, salmid 1 - 5:
"Alguses oli Sõna, ja Sõna oli Jumala juures, ja Sõna oli Jumal.
Seesama oli alguses Jumala juures.
Kõik on tekkinud tema läbi,
ja ilma temata ei ole tekkinud midagi, mis on tekkinud.
Temas oli elu, ja elu oli inimeste valgus,
ja valgus paistab pimeduses, ja pimedus ei ole seda võtnud omaks."
Need on huvitavad sõnad.
Vähemalt aeg-ajalt viidatakse neile kogudustes,
kuid neid tuleb mõista sügavuti.
Me ei suuda neid muidugi läbinisti mõista,
seni kuni maa peal elame,
aga püüame neist võimalikult palju kätte saada,
et võiksime usus kasvada.
Sõna tähendab Messias Jeesust.
See ei tähenda üksnes Piiblit.
Kui räägime Sõnast, peame silmas Jeesust ennast,
ja kui räägime Jeesusest, mõtleme Jumala Sõna.
"Sõna oli Jumala juures, ja Sõna oli Jumal."
Johannes viitab siin 1. Moosese raamatu algusele.
Loeme 1. Moosese 1:1.
Seda on tähtis mõista.
1. Moosese 1:1 - 3: "Alguses lõi Jumal taeva ja maa.
Maa oli tühi ja paljas ja pimedus oli sügavuse peal
ja Jumala Vaim hõljus vete kohal.
Ja Jumal ütles: 'Saagu valgus!' Ja valgus sai."
Jumal seega rääkis.
See oli võimas
Jumala, Jumala Sõna ja Jumala Vaimu töö.
Äärmiselt huvitav!
Siin mainitakse Jumalat, Jumala Vaimu ja Jumala Sõna.
Ma ei lahuta neid. Jumal on üks, kolmainsus.
Ma ei räägi täna kolmainsusest.
Usu, mida usud, kuid oluline on see,
et Sõna, Jeesus, oli Jumala juures
ja Sõna oli Jumal.
Jumala Sõna, Messias Jeesus, on Jumal.
Messia isik on jumalik.
"Seesama oli alguses Jumala juures.
Kõik on tekkinud tema läbi,
ja ilma temata ei ole tekkinud midagi, mis on tekkinud."
Kogu loodu, millest räägib 1. Moosese 1. ptk,
loodi Messias Jeesuse kaudu,
sest Tema on Sõna.
Kui hakkame uskuma Jeesust, mitte üksnes Jumaa Pojana,
mitte üksnes oma pattude Lepitaja ja Jumala Tallena,
vaid ka Sõnana,
hakkab meie elus suuri asju juhtuma.
Heebreakeelne 'sõna' ehk davar tähendab ka ainelist asja.
Kui palume näiteks telefoni,
võime öelda: "Anna mulle see davar!"
Sõna on seega saanud lihaks.
"Ja ilma temata ei ole tekkinud midagi, mis on tekkinud.
Temas oli elu ..." Kelles?
Jumala Sõnas, Messias Jeesuses,
Sõnas, kes sai lihaks ja vereks.
Ingel Gabriel ütles Maarjale, et ta sünnitab poja
ja talle tuleb panna nimeks Jeesus,
sest Ta päästab oma rahva nende pattudest.
Maarja imestas, kuidas see võimalik oli.
Loeme, mida ingel talle vastas.
Ülistus Issandale!
Luuka 1:28 -
"'Tere, sa armuleidnu, Issand olgu sinuga!'
Aga tema ehmus väga sellest sõnast ja mõtles,
mis see teretus võiks tähendada. Siis ingel ütles temale:
'Ära karda, Maarja, sest sa oled leidnud armu Jumala juures!
Ja vaata, sa saad käima peale ning tood ilmale poja
ja paned temale nimeks Jeesus.
Tema saab suur olema ja teda peab hüütama Kõigekõrgema Pojaks,
ja Issand Jumal annab temale
ta isa Taaveti aujärje ..."
Aga Maarja ütles inglile:
'Kuidas see [davar] võib sündida, kuna ma mehest ei tea?
Ingel vastas ning ütles temale: 'Püha Vaim tuleb su peale ...'"
1. Moosese 1. ptk mainib Jumalat, Jumala Vaimu ja Sõna.
"'Kuidas see võib sündida, kuna ma mehest ei tea?'
Ingel vastas ning ütles temale: 'Püha Vaim tuleb su peale ...'"
Püha Vaim on Jumala Vaim.
"'... ja Kõigekõrgema vägi varjab sind ...'"
Rabide ja moslemite väitel
ei saa Jumal naisega nii ühtida, et sünniks poeg.
Keegi ei mõtlegi sellist intiimset ühtimist!
Tema peale langes Püha Vaim.
"Püha Vaim tuleb su peale ja Kõigekõrgema vägi varjab sind."
Elav Sõna läks Maarjasse.
Nii sai Sõna lihaks.
Jumal on kõikvõimas. Talle on kõik võimalik.
"... sellepärast peab ka Püha, kes sinust sünnib,
nimetatama Jumala Pojaks."
Jumal ei tulnud ise naisega olema,
vaid Jumala Vaim, Kõigekõrgema vägi varjas teda,
ja nii tuli temasse
jumalik elu,
Jumala Sõna.
Sõna sai lihaks.
Miks see juhtus?
Heebrealaste kirjas öeldakse, et Ta sai lihaks ja vereks,
et vabastada meid saatana orjusest ja hirmust.
Ta vabastas meid hirmust, mille all varem kannatasime.
Johannese 1:4 - 5: "Temas oli elu, ja elu oli inimeste valgus,
ja valgus paistab pimeduses, ja pimedus ei ole seda võtnud omaks."
Jeesus ütles, et see, kes usub Temasse, elab igavesti,
ega sure kunagi.
Ta mõtles vaimset surma.
See, kes on lahus Jumalast,
on eladeski otsekui surnud.
Tal pole ühendust Jumala eluga,
Püha Vaimuga.
Jeesus ütles: "Uskuge Jumalasse ja uskuge minusse."
Tema on tee, tõde ja elu.
Temas saame elu ega sure kunagi.
Ma ei mõtle ihulikku surma.
Kui elame selles ihus veel siis, kui Jeesus naaseb,
muutume pasuna puhudes.
Issand tuleb ja võtab meid maa pealt ära.
Kuigi meie maine ihu jääks siia, elab meie vaim igavesti,
sest usume Temasse, kelles on elu -
Jumala Sõnasse.
Me ei pea siin maailmas surma kartma.
Soovin teile pikka iga, kuni 120 eluaastani!
Kuid kas teate mis?
"Ja valgus paistab pimeduses,
ja pimedus ei ole seda võtnud omaks."
See valgus on igaveses elus.
Jeesus ütles, et oleme maa sool ja maailma valgus.
Peame endalt küsima,
kas need, kellega iga päev kokku puutume,
näevad meis Jumala valgust?
Kui usume Messiasse, saime igavese elu.
See elu toob valguse meile ja kõigile meie ümber.
Kas oleme tõesti maailma valgus?
Kas särame pimeduses?
Sellesse ellu ei kuulu pimedus, vaid valgus.
Siis näevad teised meie elus seda valgust.
Ma ei varja seda valgust, sest ei karda teiste arvamust.
Elan igavest elu juba siin maa peal.
Elan Jumala, mitte inimeste ees.
Küsige endalt:
"Kas inimesed mu ümber - töökaaslased, naabrid ja sugulased,
näevad mu elus valgust?"
Läheme 1. Johannese kirja.
See on toosama Johannes, kes kirjutas,
et alguses oli Sõna, ja Sõna oli Jumala juures ja Sõna oli Jumal.
Vaatame, mis ta veel on kirjutanud.
Alustame 1. Johannese 1:1.
"Mis algusest peale on olnud, mida me oleme kuulnud,
mida me oleme oma silmaga näinud, mida me oleme vaadelnud
ja mida meie käed on katsunud - seda me kuulutame Elu Sõnast."
Võimas!
"Jah, Elu on saanud avalikuks, ja me oleme näinud ja me tunnistame
ja kuulutame teile igavest elu,
mis oli Isa juures ja on saanud meile avalikuks."
Igavene elu on selles Sõnas, mille kaudu Jumal lõi maailma.
Muide, Jumal lõi Aadama ja Eeva Enda näo järele.
Ta lõi nemadki Sõna, Messias Jeesuse kaudu.
Selles Sõnas on igavene elu,
nii et inimesel poleks tarvitsenud kunagi surra.
Mida Jumal siis mõtles, kui ütles, et "pead surma surema"?
Kas kahekordset suremist?
Ei, vaid lisaks vaimsele surmale ka füüsilist surma.
Inimene pidi olema surematu nii vaimselt kui füüsiliselt.
Jumal ei plaaninud inimese surma.
Kui Jumal puhus inimesse vaimu,
andis Ta inimesele Sõna elu, oma Poja Jeesuse elu.
Jumala Poeg elab igavesti.
Inimene ei käitunud Jumala käsu suhtes
siiski vastutustundlikult.
Seepärast kannatame veel tänagi
füüsilist surma, haigusi
ja nii edasi.
"Mida me oleme näinud ja kuulnud, seda me kuulutame ka teile,
et teilgi oleks osadus meiega."
Kuidas see osadus sünnib?
Evangeelium ühendab meid.
See on Sõna evangeelium, kuningriigi evangeelium,
armu ja pühaduse evangeelium.
Evangeelium ühendab meid.
"Meie osadus on osadus Isaga
ja tema Poja Jeesuse Kristusega.
Ja me kirjutame seda, et meie rõõm oleks täielik."
Ta kirjutab seda ka enda rõõmuks.
Oleme saanud elu Sõna ja me ei sure enam.
Peate ehk jätma siia oma füüsilise ihu,
kuna mis põrmust on sündinud, see põrmuks ka saab,
kuid vaim ei sure kunagi.
Elame Jumalaga igavesti.
Rõõmustamiseks on põhjust!
Maailmas polnud lootust, kuid Jumal oli andnud tõotuse,
kui Aadam ja Eeva oma saatusliku vea tegid.
Loeme, mida Jumal maole ütles.
1. Moosese 3:15: "Ja ma tõstan vihavaenu sinu ja naise vahele,
sinu seemne ja tema seemne vahele,
kes purustab su pea, aga kelle kanda sa salvad!"
See teostus ristil.
Kui Jeesus risti löödi, löödi tema jalgadesse naelad.
Saatan arvas, et oli võitnud.
Kuid see polnud veel kõik.
Jeesus purustas tema pea.
Jeesus nö trampis saatana jalge alla.
Ta võttis saatanalt väe
ja surmavalla võtmed, surma võtmed.
Tänu Issandale! See on suur rõõmu allikas!
"Ja see on sõnum, mida me oleme kuulnud temalt
ja kuulutame teile:
Jumal on valgus, ja temas ei ole mingit pimedust.
Kui me ütleme: 'Meil on osadus temaga',
kuid käime pimeduses, siis me valetame ega tee tõtt.
Aga kui me käime valguses ..."
Oleme saanud Elu Sõna, kus on valgus.
Peame arendama oma vaimseid meeli
palve, paastumise, Sõna lugemisega, usuosadusega,
õppimise ja Jumala ülistamisega.
Siis kasvame vaimselt elu valguses.
Loeme ühe kuulsa koha Psalmidest.
Psalm 119.
Psalm 119:105 -
"Sinu sõna on mu jalale lambiks ja valguseks mu teerajal."
Kui käime valguses,
peame võrdlema oma elu Jumala Sõnaga.
"Hoian Issandat alati oma silme ees ..."
"Sinu sõna on mu jalale lambiks ja valguseks mu teerajal."
Kontrolli alati,
kas elad Jumala Sõna järgi ja käid valguses!
Kui tunned vaimus rahutust,
uuri, mida ütleb Jumala Sõna selle kohta, mida teinud oled.
Nii püsid valguse teerajal.
"Aga kui me käime valguses,
nõnda nagu tema on valguses, siis on meil osadus omavahel ..."
Kui käime valguses, on meie vahel takistamatu osadus.
"Suur rahu on neil, kes armastavad su seadusi ..."
See tähendab Jumala Sõna.
Suur rahu on neil, kes armastavad su seadust ...
Elisheva Shomron tegi sellest laulu.
Psalm 119:165 -
"Sinu Seaduse armastajail on suur rahu
ja nad ei komista."
Kui armastad Jumala Sõna ja pead seda oma elu juhiseks,
kuna Messia arm on seda sulle võimaldanud,
saad suure rahu ega komista.
Sul on täielik kordaminek.
Elad usus ja Jumala soosingus.
1. Johannese 1:7 - "Siis on meil osadus omavahel
ning Jeesuse, tema Poja veri puhastab meid
kogu patust."
Palume alati, et Jeesuse veri meid puhastaks,
ja see tõesti puhastab meid kõigest patust ja ülekohtust.
Me ei saa siiski pimeduses elada
ja siis loota, et Jeesuse veri meid puhastaks.
Jeesuse veri puhastab need, kes tahavad elada valguses
ja järgida Messiat.
No, õige langeb seitse korda ja Issand tõstab ta iga kord püsti.
Küll Issand aitab teda.
Kuid te ei pea siiski langema.
Vahel inimene siiski langeb ja ütleb:
"Kõik läbi! Olen suur patune ja nüüd pole enam midagi teha!"
Ta ei hinda end Jumala Sõna järgi,
vaid süüdistab ennast.
On siiski vaid üks süüdistaja: saatan.
Õige langeb seitse korda, ja Issand tõstab ta iga kord püsti.
Nii ütleb Õpetussõnade 24. ptk.
Ära süüdista ennast!
Pead muidugi enda üle kohut mõistma,
et sinu üle ei mõistetaks kohut koos maailmaga, nagu Paulus ütleb.
Aga kui milleski läbi kukud või isegi pattu teed,
ära süüdista ennast ega vaju meeleheitesse!
Ära mõtle, et sa ei saa enam õigena elada.
Sa ei suudagi seda kunagi üksi.
Sa ei suuda kunagi üksi valguses käia.
Suudad seda vaid Issanda armust.
Kui oled langenud, tõuse üles!
Tõuse, sest Jeesuse veres on vägi!
"Kui me ütleme: 'Meil ei ole pattu', siis me petame iseendid
ja tõde ei ole meis.
Kui me oma patud tunnistame, on tema ustav ja õige,
nõnda et ta annab andeks meie patud
ja puhastab meid kogu ülekohtust.
Kui me ütleme: 'Meie ei ole patustanud',
siis me teeme tema valetajaks ja tema sõna ei ole meis."
Niisiis, kui oleme langenud, tunnistagem oma patud!
Siis on Ta ustav ja õige.
Ta annab meie patud andeks
ja puhastab meid Jeesuse verega.
Sellest tahtsingi täna rääkida.
1. Johannese 2:1 - 2: "Mu lapsed, seda ma kirjutan teile,
et te ei teeks pattu. Aga kui keegi patustab,
siis on meil eestkostja Isa juures, Jeesus Kristus, kes on õige,
ning tema on lepitusohver meie pattude eest,
kuid mitte üksnes meie, vaid ka terve maailma pattude eest."
Kiitus Issandale! Palvetan teile elu ja valgust,
sest teie olete maailma valgus.
Käige Jumala valguses, meie Issanda Jeesuse nimel. Aamen.
Tõlge: Monika Jaaguri