ELD FRÅN JERUSALEM
Shalom från den stora konungens stad, Jerusalem, Sions berg!
Det är en glädje att ses!
Jag ska idag undervisa er ur Bibeln -
vad Gud har lagt på mitt hjärta.
Jag tror att också ni blir välsignade av det.
Vi läser några verser.
Det finns fem Moseböcker: -
på hebreiska Bereshit, Shemot, -
Vajikra, Bamidbar och Devarim.
Vi ska läsa från andra Moseboken dvs Shemot.
2 Mos 19:1: "På den dag då -
den tredje månaden började efter Israels barns uttåg -
ur Egyptens land kom de till Sinai öken."
De gick alltså ut ur Egypten -
ungefär två månader innan.
I Egypten hade Gud befallt dem -
att stryka blod på dörrposterna.
Blodet av det lamm som de skulle slakta.
Genom det blodet frälste Gud dem.
Gud beskyddade dem -
och fördärvaren gick förbi dem, pasach, -
därifrån ordet "pesach", påsk, kommer.
Gud dömde Egypten genom att allt förstfött, -
från Faraos förstfödda till de förstfödda bland boskapen, dog.
Guds Ord till Mose målar för oss en underbar bild.
Låt oss läsa det. Det är mycket intressant.
Förståelsen av blodets betydelse är till hjälp också i vårt liv.
2 Mos 12: "Herren sade till Mose -
och Aron i Egyptens land: 'Denna månad ska vara -
den främsta hos er. Den ska hos er vara -
den första av årets månader.
Säg till hela Israels församling: -
På tionde dagen i denna månad -
ska varje familjefar ta sig ett lamm, -
så att varje hushåll får ett lamm.
Men om hushållet är för litet för ett lamm, ska familjefadern -
och hans närmaste granne ta ett lamm tillsammans -
efter antalet personer. För varje lamm -
ska ni beräkna ett visst antal, -
efter vad var och en äter.'"
Om familjen alltså var liten -
skulle de dela lammet med sina grannar.
Vilken underbar enhet!
Där det finns enhet, finns det seger.
2 Mos 12:5: "Ett felfritt, årsgammalt lamm av hankön ska ni -
välja ut och ta antingen från fåren eller getterna.
Ni ska förvara det till den fjortonde dagen i denna månad.
Då ska hela Israels församlade menighet slakta det i skymningen.
Och man ska ta av blodet och stryka det -
på båda dörrposterna och på övre dörrträet -
i husen där man äter det.
Köttet ska ätas samma natt. Det ska vara stekt över eld -
och ätas med osyrat bröd och bittra örter.
Ni ska inte äta något av det rått eller kokt i vatten, -
utan det ska vara stekt över eld med huvud, fötter och innanmäte.
Ni ska inte lämna kvar något av köttet till morgonen.
Om något av det skulle bli över till morgonen, -
ska ni bränna upp det i eld.
Så ska det ätas: -
Ni ska ha bältet om livet, skor på fötterna och stav i handen.
Och ni ska äta det snabbt."
Vanligtvis äter vi en måltid i lugn och ro.
På sabbaten, pesach och andra högtider -
minns vi vad Gud har gjort och vi prisar Honom.
Vi har inte bråttom någonstans.
Men här ger Gud en intressant befallning.
Han befaller dem att vara redo.
"Detta är Herrens påsk."
Till de kristna -
som anser att man inte behöver fira Israels sju högtider -
vill jag säga att allt börjar med pesach.
Herren säger: "Detta är Herrens påsk."
I 3 Mos 23 säger Han: -
"...de är mina högtider."
2 Mos 12:12: "Den natten ska jag gå fram genom Egyptens land -
och slå allt förstfött i Egypten, -
både människor och boskap.
Och jag ska hålla dom -
över Egyptens alla gudar. Jag är Herren."
"Denna dag ska ni ha till minnesdag -
och fira som en Herrens högtid.
Som en evig stadga ska ni fira den från släkte till släkte."
Men varför befallde Gud dem att stryka blodet på dörrposterna?
Vers 12: "Den natten ska jag gå fram genom Egyptens land -
och slå allt förstfött i Egypten, -
både människor och boskap. Och jag ska -
hålla dom över Egyptens alla gudar. Jag är Herren.
Blodet ska vara ett tecken för er på husen där ni är.
När jag ser blodet ska jag gå förbi er.
Ingen straffdom ska drabba er -
med fördärv när jag slår Egyptens land."
Något alldeles underbart skedde här!
Det hände igen för 2000 år sedan.
Guds Son gick till korset -
och utgöt sitt blod.
Det som hände i Egypten, -
upprepades här i Jerusalem.
Men det var i Egypten som Israels folks historia började.
Folket gick ut ur Egypten -
precis som Herren hade lovat Abraham.
Sedan kom de till Sinai öken, -
till foten av Sinai berg.
Också det som hände vid Sinai berg är intressant.
Folket fick stentavlorna, Toran och budorden -
som det står i 2 Mos 24:12.
Mose tog emot Toran och gav den vidare till sitt folk.
Det hände på pingsten, shavuot.
Allting började i Egypten.
Folket åt snabbt, gick ut ur Egypten -
och kom till Sinai berg.
Där slöt Gud ett förbund med dem och sa -
att de skulle vara Guds folk och ett rike av präster.
"Hör min röst och gör allt som jag har befallt, -
så ska ni vara mitt folk och jag ska vara er Gud."
"...ska ni av alla folk vara min dyrbara egendom..."
"...ett rike av präster och ett heligt folk."
Ett ljus för folken.
Gud gav Toran på shavuot.
Namnet shavuot har att göra med ordet shevua, "ed".
Gud gav sin ed till sitt folk Israel -
att om de följde Hans bud -
skulle de bli ett stort folk.
Israel skulle bli ett rike av präster.
Inte i ett jordiskt kungarike -
utan i det himmelska, Guds kungarike.
Gud gav sin ed till dem.
Men i ett förbund finns alltid två parter, -
precis som i äktenskapet.
Därför finns också två eder.
Mannen ger sin ed på att ta hand om sin hustru -
och att stå vid hennes sida i både med- och motgång.
På samma sätt ger hustrun sin ed på att vara trofast.
Vad är äktenskapets förebild?
Förstås det förbund som Gud slöt med sitt folk Israel, -
med Abraham och med andra personer i Bibeln.
I ett förbund finns två parter.
Vår del är att tro på Guds Ord -
och lyda Hans bud.
"Ni är mina vänner, om ni gör vad jag befaller er."
Det sa Herren Jeshua.
Vi behöver vandra i Hans vilja på jorden.
Det är inte svårt för den som älskar Herren -
och som gått in under Guds beskydd i det nya förbundet.
Det är inte svårt för henne att lyda Guds bud, -
hon lever ju av det!
Det är inte en skild del av henne, utan det är hon själv.
Hon har fötts på nytt och har fått en ny natur.
Hon är en ny människa, som Nya Testamentet undervisar.
På pesach gick folket ut ur Egypten -
och blod utgöts.
Också Jeshua gick till korset under pesach-högtiden.
Efter tre dagar -
steg Jeshua upp från de döda.
Israels folk fick inte lämna något av lammet kvar till morgonen.
Jeshua blev inte heller kvar på korset, utan begravdes.
Jesaja säger att för att Han inte gjort något orätt, -
fick Han sin grav hos en rik.
Efter 700 år uppfylldes Jesajas profetia.
Efter pesach räknar man omer-dagarna, -
vilket är viktigt enligt rabbinerna.
Räkningen slutar vid shavuot.
Shavuot och shabat kommer från samma ordfamilj.
Dit hör också ett tredje ord, shuvu.
Låt oss läsa vad som står i profeten Jeremias bok.
Jer 3:14: -
"Vänd om [shuvu], ni avfälliga barn, säger Herren, -
för jag är er rätte herre. Och jag ska hämta er, -
en från varje stad och två från varje släkt, och föra er till Sion."
Sion, Tsijon, kommer från ordet metsujan, "utmärkt".
"Jag vill föra er till Sion, men vänd om [shuvu] till mig."
Orden shuvu och shavuot hör till samma ordfamilj.
Jeshua dog på pesach och uppstod på den tredje dagen.
Det var på jom bikkurim, förstlingskärvens dag.
Sedan på shavuot utgöt Jeshua sin Helige Ande -
över lärjungarna i Sion, Jerusalem.
Det är viktigt att förstå -
att följande högtid ännu inte uppfyllts andligen.
Vi lever ännu i shavuot.
Vi firar rosh hashana, jom kippur och sukkot, -
men andligt sätt lever vi fortfarande i shavuot.
Vi har ännu möjlighet att vända om till Herren.
När den Helige Ande föll över lärjungarna på shavuot -
fanns det här i Jerusalem judar som talade olika språk.
De hade kommit hit på pilgrimsvandring.
Enligt lagen skulle judarna komma till Jerusalem -
på tre högtider: pesach, shavuot och sukkot.
Alla män skulle komma till det heliga landet och Jerusalem, -
till centrum av Herrens tillbedjan i templet.
På shavuot kom den Helige Ande.
Samma sak hade hänt på Sinai berg.
Eldsflammor föll både i Sinai och i Sion.
Märk vad som var Petrus första budskap efter det!
Han sa: "Vänd om [shuvu] till Herren."
Han gjorde inga under och tecken, men framförde ett tydligt budskap.
3000 människor gjorde bättring, -
tog emot Jeshua och lät döpa sig.
På hebreiska är "dop" tevila, -
som betyder att doppa helt och hållet i vatten.
Det är inte det vi ser i kristna filmer, -
där Johannes Döparen tar lite vatten -
och häller det över Jeshua.
Han gick helt under vattnet.
Det viktiga här är det tydliga budskapet på shavuot: -
Vänd om till Herren! Vänd tillbaka till er himmelske Far!
Budskapet var tydligt för judarna, -
därför att shavuot är kopplat med ordet lashuv, "vända om".
Shabat betyder att få vila i hjärtat.
Låt oss läsa vad Petrus sa.
Apg 2:1: "När pingstdagen kom var de alla samlade.
Då hördes plötsligt från himlen ett dån -
som när en våldsam storm drar fram, -
och det fyllde hela huset där de satt."
Det liknar händelserna på Sinai berg.
"Tungor som av eld visade sig för dem -
och fördelade sig och satte sig på var och en av dem.
Alla uppfylldes av den helige Ande -
och började tala främmande språk, -
allteftersom Anden ingav dem att tala.
I Jerusalem bodde fromma judiska män -
från alla folk under himlen.
När dånet hördes samlades folkskaran, -
och alla var skakade -
eftersom var och en hörde sitt eget språk talas.
Häpna och förundrade frågade de: -
'Är de inte galileer, alla de som talar?
Hur kan då var och en av oss höra sitt eget modersmål?
Vi är parter, meder och elamiter, -
vi bor i Mesopotamien, Judeen och Kappadokien, -
i Pontus och Asien, i Frygien och Pamfylien, -
i Egypten och i trakterna kring Kyrene i Libyen, -
vi är inflyttade från Rom, vi är judar och proselyter, -
kretensare och araber ― ändå hör vi dem tala -
på våra egna språk om Guds väldiga gärningar!'"
Vers 14: "Då steg Petrus fram tillsammans med de elva, -
höjde sin röst och talade till dem: -
'Judiska män och Jerusalems alla invånare!
Detta ska ni veta, lyssna till mina ord: -
Det är inte som ni tror att de är berusade.
Det är ju bara tredje timmen på morgonen!
Nej, det är detta som är sagt genom profeten Joel...'"
Profeten Joel talade om både höst- och vårregn, sukkot och shavuot.
Vi kommer att få se en väckelse också på sukkot.
Varje Herrens högtid ger oss något nytt -
i det nya förbundet.
På pesach dog Jeshua på korset -
och på jom bikkurim uppstod han från de döda.
På shavuot gav Han sin Helige Ande.
Därför kommer något att hända också på rosh hashana, jom kippur -
och på sukkot.
Tack till Herren att allt Han sagt sker.
Sedan säger Petrus i vers 21: -
"Och det ska ske -
att var och en som åkallar Herrens namn ska bli frälst."
Det handlar om Guds ed, shevua, och sabbaten, shabat.
Shabat betyder vila.
Det handlar om att vända tillbaka, lashuv, till Herren.
Jag läser inte hela kapitlet, -
men i vers 38 säger Petrus något intressant.
Det här är mycket viktigt.
"Omvänd er [shuvu bitshuva] och låt er alla döpas -
i Jesu Kristi namn, så att era synder blir förlåtna.
Då får ni den helige Ande som gåva.
Löftet gäller er och era barn -
och alla dem som är långt borta, alla som Herren vår Gud kallar."
Intressant!
"Med många andra ord vittnade han -
och vädjade till dem: -
'Låt er frälsas från det här bortvända släktet!'
De som tog emot hans ord döptes, -
och antalet lärjungar ökade den dagen med omkring tre tusen.
De höll troget fast vid apostlarnas undervisning -
och vid gemenskapen, brödsbrytelsen och bönerna."
En mycket intressant händelse!
De frågade honom vad de skulle göra.
Kära bröder och systrar, alla ni tittare, -
vi lever nu i shavuots tid.
Ännu finns tid att vända om till Herren om ni har fallit, -
om ni inte har vandrat i Guds vilja.
Ni behöver göra bättring.
Petrus sa profetiskt: -
"Löftet gäller er och era barn -
och alla dem som är långt borta..."
Han visste inte ens själv att han profeterade om hedningarna.
De som är nära är judarna, de som är långt borta är andra folk.
Ef 2 berättar om just det, -
att Gud genom Jeshua gjort dem båda till "en enda ny människa".
Om ni är judar eller inte, behöver ni idag vända om till Herren.
"Vänd om, ni avfälliga barn." Då kommer ni till Sion, -
en "utmärkt" plats där Herren välsignar och fyller era behov -
"efter sin rikedom på ett härligt sätt i Jeshua."
När vi vänder om till Herren -
får vi ta emot godheten som finns i Hans förbund.
Han ger oss välsignelse och framgång.
Vi får sabbatsvilan i våra hjärtan.
Kanske ni oroar er för mycket, kanske ni inte har frid i hjärtat.
Världen har ännu inte gått in i en ny högtid, -
men är på väg att göra det.
Då kommer Herren att döma alla människor.
Rosh hashana är egentligen basunhögtiden, -
shofar-högtiden.
På den dagen skapade Gud människan.
Enligt rabbinerna dömer Gud alla människor på den dagen.
Vi har inte tid att tala mera om det nu.
Men i Nya Testamentet står det -
att den som tror på Jeshua Messias, inte kommer att dömas.
Hon kommer inför Messias domstol -
för att ta emot rättfärdighetens segerkrans.
Vi behöver idag vända om till Herren, göra bättring -
och börja göra goda gärningar, tro på Guds Ord, -
vandra i Hans vilja och ta emot sabbatsvilan i hjärtat.
Vi får njuta av Honom och Hans förbund -
och, bröder och systrar, en dag får vi stiga in i Hans rike.
Översättning: Hanna Nylund Himlen TV7