TULTA JERUSALEMISTA
Opiskelkaamme taas Jumalan Sanaa.
Se tuottaa meille varmasti siunausta ja iloa, kuten aina.
Jumalan Sana murtaa päässämme olevat linnakkeet.
Sanan täytyy uudistaa mielemme. Se on voideltu Pyhällä Hengellä.
Siksi uskon, -
että meillä on toivo ja tulevaisuus.
Saamme katsoa tulevaisuuteen täynnä uskoa, -
kun Sana on uudistanut mielemme.
Jumalan Sana on ainoa, -
joka voi muuttaa ihmisen elämän.
Tarkoitan todellista muutosta.
Sitä, että pahasta ihmisestä tulee hyvä.
Sitä, että ihmiset muuttuvat -
saatanan palvelijoista Jumalan palvelijoiksi.
Näin on käynyt meidän elämässämme.
Kuuluimme ennen pimeyden valtakuntaan, -
mutta nyt valon valtakuntaan, Herramme Jeshuan valtakuntaan.
Tämä tapahtui, koska Sana tuli lihaksi.
Kuten Johannes kirjoittaa, Sana, Jeshua Messias, tuli lihaksi.
Tänäänkin, jos kuulemme Sanaa ja otamme sen uskossa vastaan, -
kuulemamme Sana tulee lihaksi elämässämme.
Se tuottaa hedelmää -
ja muuttaa elämämme dramaattisesti.
Pystymme tekemään sen, mihin emme ennen kyenneet.
Emme omassa voimassamme, vaan Pyhän Hengen voimassa.
Kun kuulemme Sanaa, mielemme uudistuu.
Silloin emme häiritse Pyhän Hengen toimintaa.
Unohdamme usein, -
että Pyhä Henki pystyy kaikkeen, koska Hän on Jumala.
Hän ei kuitenkaan toimi vastoin tahtoamme.
Kun mielemme uudistuu Jumalan Sanan kautta, -
ja kun vuosien saatossa nousseet linnakkeet sortuvat, -
mahdottomasta tulee mahdollista.
Silloin emme häiritse Pyhää Henkeä epäuskollamme.
Ymmärrättekö?
1. Moos. 26 kertoo Iisakista.
1. Moos. 26:1.
Puhumme lisää Iisakin, Abrahamin pojan, elämästä.
"Mutta maahan tuli nälänhätä, toinen kuin se nälänhätä, -
joka oli ollut aikaisemmin, Aabrahamin päivinä.
Silloin Iisak meni Abimelekin, filistealaisten kuninkaan, luo Gerariin.
Ja Herra ilmestyi hänelle ja sanoi: 'Älä mene Egyptiin, -
vaan jää asumaan maahan, jonka minä sinulle sanon.
Oleskele muukalaisena tässä maassa, -
ja minä olen sinun kanssasi ja siunaan sinua.
Sillä sinulle ja sinun jälkeläisillesi minä annan kaikki nämä maat -
ja pidän valan, jonka minä olen vannonut sinun isällesi Aabrahamille."
Jumala sanoi vannoneensa Abrahamille.
Mitä Abrahamista kerrotaan?
Hän uskoi Herraan, ja Herra luki sen hänelle vanhurskaudeksi.
Abrahamista tuli Jumalan ystävä, -
koska hän avasi sydämensä ja uskoi Herraa.
Et voi olla sellaisen ystävä, jota et usko.
Uskon siihen, mitä Uri sanoo, ja siksi voin olla hänen ystävänsä.
Jos en usko häntä, emme voi olla ystäviä.
Abraham uskoi Herraa, -
ja hän uskoi Herraan.
Hän siis uskoi niihin sanoihin, joita Herra hänelle sanoi, -
ja se luettiin hänelle vanhurskaudeksi, ja hänestä tuli Jumalan ystävä.
Jumala sanoo siis Iisakille: -
"Vannoin isällesi, josta tuli ystäväni.
Sinustakin voi tulla ystäväni, jos uskot minuun, kuten isäsi."
Abrahaminkin aikana oli nälänhätä.
1. Moos. 26:1: "Mutta maahan tuli nälänhätä, toinen kuin se nälänhätä, -
joka oli ollut aikaisemmin, Aabrahamin päivinä."
Nälänhätä siis toistui aikana, jolloin Iisak oli vastuussa.
Abraham oli aikanaan maan kuningas ja maailman valo, -
kuten Jeshua sanoi meistä opetuslapsistaan.
Abraham oli Jumalan mies, -
ja hänen kauttaan Jumala siunasi kansoja.
Abrahamin aika oli ohi, ja Iisakin aika alkoi.
Nyt Iisakista täytyi tulla Jumalan mies, -
jonka kautta kaikki kansat tulisivat siunatuiksi.
Tärkeintä oli se, että vaikeuksissa, kuten nälänhädän aikana, -
Iisak uskoi Herran sanoja.
Tämä on meille vaikeaa, sitä on turha kiistää.
On vaikea uskoa, -
kun olosuhteet osoittavat päinvastaista, -
kuin mitä Pyhä Henki kertoo Jumalan Sanaa lukiessa.
Se johtuu siitä, että keskitymme konkreettisiin asioihin, -
ja siihen, mitä tapahtuu juuri nyt.
Jumala näkee asiat toisin, ylhäältä käsin.
Hän oli, on ja on tuleva.
Hän antaa omilleen paljon kokemuksia.
Hän koettelee niitä, -
jotka uskovat Häneen ja Häntä, -
jotta Hän voisi siunata heitä.
Ymmärtäkää eräs asia: Tämä on Jumalan Sana.
Kaikki Jumalan ajatukset on kirjoitettu tähän.
Siihen on kirjoitettu kaikki, mitä Hän on sanonut profeettojen kautta.
Siihen on kirjoitettu kaikki, mitä tarvitsemme.
Sieltä löytyvät kaikki vastaukset.
Niitä ei löydä pohatoilta eikä keltään muulta ihmiseltä.
Ne löytyvät vain Jumalan Sanasta.
On tärkeä ymmärtää, että jos uskomme siihen, -
meille tapahtuu niin kuin Hän sanoo.
Ja Hän sanoo, -
että Hän antaa kansalleen voiman ja siunaa sitä rauhalla.
Hän antaa voiman -
ja siunaa kansaansa rauhalla.
Vaikeuksien ja nälänhädän aikaan -
Jumala sanoo: "Minä tiedän, mitä sinulle tapahtuu."
"Rauhoitu, ja tee oikea valinta."
Päätä istua Hänen jalkojensa juuressa.
Muistattehan Martan ja Marian?
Minkä Maria valitsi?
Hän valitsi parhaimman osan: istua ja kuunnella elämän sanoja.
Puhun nyt meistä kaikista.
Luulemme, että sitä opetellaan "ensimmäisellä luokalla", -
mutta se voi olla ongelma edistyneillekin.
Jumala haluaa meidän nousevan ylemmille luokille.
Kuten maailmassakin on ensin lastentarha, -
ja sitten koulu, lukio ja yliopisto, -
niin on olemassa myös elämän yliopisto.
Jumala haluaa nostaa meidät korkeammalle taso tasolta.
Voimasta voimaan, kirkkaudesta kirkkauteen ja uskosta uskoon, -
kunnes et läpäise koettasi.
Silloin et saa sitä, mitä pitäisi.
Hengellinen kasvusi pysähtyy.
Voidaksesi läpäistä kokeesi ja voittaa, -
ja päästäksesi seuraavalle luokalle, -
sinun täytyy uskoa kaikki, mitä Jumala sanoo.
Jos Hän sanoo, että olet terve, -
mutta lääkärit ja omat tuntemuksesi sanovat toista, -
ota hengellinen aarreaitta, Jumalan Sana, kumppaniksesi -
ja taistele kaikkea sitä vastaan, -
mitä saatana on rakentanut mieleesi.
Vastusta sitä, mitä syntinen liha yrittää sinulle sanoa.
Maassa on siis nälänhätä.
Iisak tietysti halusi lähteä sinne, missä olisi helpompaa.
Näin ihmiset yleensä tekevät.
Kala etsii syvempiä vesiä ja ihminen etsii hyvinvointia.
Jumala kuitenkin käski Iisakia jäämään paikoilleen.
Hän sanoi vannoneensa valan Abrahamille.
Miksi Hän muistuttaa siitä?
Mitä Hän sanoo jatkossa?
1. Moos. 26:5: -
"...sentähden että Aabraham kuuli minua..."
Tästä haluan puhua.
Viime päivinä olen kokenut, -
että tämä kohta puhuttelee minua voimakkaasti.
Jeshua sanoi: -
"Minä olen hyvä paimen, ja laumani tuntee minun ääneni."
Mikä on tärkeintä uskovan elämässä?
Kuulla ja tuntea Hyvän Paimenen ääni.
Sitä varten synnyimme.
Siis fyysisesti. Äitimme synnytti meidät sitä varten.
Synnyimme myös uudelleen Messiaassa Jeshuassa, -
jotta tuntisimme Hänen äänensä.
Siitä juuri on kysymys. Se on kaikkein tärkein asia.
Synnyimme kuullaksemme Jumalan äänen.
Jumala sanoi Mooseksen kautta: "Kuule, Israel..."
"Kuule!" Usko tulee kuulemisesta, ja kuuleminen...
Pelkkä kuuleminen ei kuitenkaan riitä.
Meidän täytyy tuntea Hänet ja totella Häntä.
Jeshua sanoo Luuk. 6:46:ssa: -
"Miksi te huudatte minulle: 'Herra, Herra!' ettekä tee, mitä minä sanon?"
Mikä on tärkeää?
Millaisessa vaiheessa nyt oletkin, vaikeassa tai helpossa, -
niin Jumala opettaa sinua tuntemaan äänensä.
Hän opettaa sinua kuin isä lapsiaan.
Opit kokemuksen kautta.
Jos pienessä asiassa opit tuntemaan Herran äänen, -
ja antautumaan Hänelle, -
tulee suurempi asia, ja sen jälkeen vielä suurempi.
Taitosi kasvavat kokemuksen myötä.
Meidän täytyy saada kokemusta -
Herran äänen kuulemisesta, tuntemisesta ja seuraamisesta.
Se ääni on meille selvä.
Se ei ole vaikeaselkoista sekamelskaa.
Se on selvä ääni, joka puhuu ja käskee tehdä jotakin.
Miten Herraa voi kuunnella?
Eräs sanoi, että kun hän haluaa puhua Herralle, hän rukoilee, -
ja kun hän haluaa kuunnella Herraa, hän avaa Kirjoitukset ja alkaa lukea.
Se on yksinkertaista.
Uskon, että se oli Abrahamille ja Iisakille vaikeampaa kuin meille.
Apostoleillekin se oli vaikeampaa.
Meillä on apunamme Paavalin kirjeet.
Meillä on Jeshuan opetukset ja koko Uusi testamentti.
Neljässä evankeliumissa Toora, Profeetat ja Kirjoitukset käyvät toteen.
Evankeliumit ovat siis Vanhan testamentin selitys.
Evankeliumikirjojen jälkeen tulee vuorostaan evankeliumien selitys.
Tänä päivänä on helpompi kuulla ja tuntea Herran ääni, -
ja tehdä se, mitä Hän vaatii. Hän siis vaatii, ei pyydä.
Eräs asia on tärkeä ymmärtää.
Suhtaudumme Jumalaan usein kuin ihmiseen.
Meidän ei saa pitää Häntä ihmisenä, vaikka Hän tulikin ihmiseksi.
Sen sijaan meidän tulee kasvaa Hänen kaltaisikseen.
Kaikki on mahdollista sille, joka uskoo, Herran armossa.
1. Moos. 26:5: "...sentähden että Aabraham kuuli minua -
ja noudatti, mitä minä noudatettavaksi annoin, -
minun käskyjäni, säädöksiäni ja opetuksiani."
Tässä ei tarkoiteta Mooseksen lakia, vaikka sekin on pyhä.
Tässä puhutaan koko Jumalan Sanasta, -
hengellisestä laista, Herran kuulemisesta, -
Hänen tunnistamisestaan ja tottelemisestaan.
Aina kun Jumala puhuu, -
sillä on jokin seuraus, jos tottelet Hänen sanojaan.
Tai oikeastaan sillä on useita seurauksia.
Se alkaa yhdestä seurauksesta, ja sitten se alkaa kasvaa.
Se on totuus.
"Te tulette tuntemaan totuuden, ja totuus on tekevä teidät vapaiksi."
Se totuus täyttää meidät.
Jos teet kuin Iisak, Abraham ja Jaakob, -
siitä seuraa jotakin.
Jos et tee, se on ongelma.
Silläkin on seuraus.
Usein kuvitellaan, että jos Jumala käskee tekemään jotain, -
sen voi jättää tekemättä, -
ja silloin vain menettää siunauksen, mutta voihan silti elää jotenkuten.
Seuraus tulee joka tapauksessa.
Kun kuulet, antaudut ja tottelet, seuraus on hyvä.
Jos kuulet, mutta et tottele, seuraus on paha.
Tämä on totta, eikä muuta totuutta ole.
Iisak kuuli ja ymmärsi.
Mitä varten ihmisellä on muisti?
Hyvien asioiden muistamista varten, sanoo kuningas Daavid.
Jos mielemme ei ole uudistunut, -
muistamme vain huonot kokemukset.
Uudistunut mieli muistaa hyvät kokemukset.
Iisak ajatteli asiaa. Aivot on annettu ajattelemista varten.
Uudistumaton mieli ajattelee kuitenkin pahoja asioita, -
eikä pysty näkemään mitään hyvää.
Iisak ajatteli ja ymmärsi.
"Hetkinen, myös Abrahamin aikaan oli nälänhätä, -
Jumala puhui hänelle, ja hän kuuli, ja sillä oli seuraus."
Se seuraus vaikutti hänen lapsiinsakin.
Siunaus jatkui.
Jos kuuntelemme Herran ääntä, -
ja tunnemme Hyvän Paimenen äänen, mikä on kaikkein tärkeintä, -
ja seuraamme kuin lampaat Häntä, suurta ja parasta Paimenta, -
ja käännymme tai pysähdymme Hänen käskystään, -
se siunaus jatkuu meillekin asti.
Toorassakin sanotaan, -
että Jumala on laupias niille, jotka Häntä rakastavat, -
tuhansiin polviin asti. Niinhän se meni?
Kyllä, tuhansiin polviin asti!
Mutta se, joka kieltää Herran, -
on kirottu kolmanteen ja neljänteen polveen asti.
Miten suuri on Jumalan armo!
Se, joka kuulee ja tottelee, saa siunauksen tuhansiin polviin.
Mutta voi meitä, jos emme tottele. Kirous ei kuulu Messiaan ruumiiseen.
Meidän täytyy kuitenkin elää Messiaan pyhyydessä.
Iisak kuunteli.
1. Moos. 26:12: -
"Ja Iisak kylvi siinä maassa ja sai sinä vuonna satakertaisesti..."
Hepreaksi tässä lukee "mea shearim", -
mutta se ei tarkoita sitä uskonnollisten asuinaluetta Jerusalemissa.
Jonain päivänä hekin kyllä pelastuvat, sillä koko Israel pelastuu.
Tässä se tarkoittaa "satakertaisesti".
"...sillä Herra siunasi häntä."
Tässä puhutaan miehestä, joka totteli Herran ääntä.
Nämä ovat meille pieniä testejä.
Jos pienessä olet uskollinen, Hän uskoo sinulle suuria.
1. Moos. 26:13: "Ja hän rikastui ja hyötyi hyötymistään, -
kunnes hänestä tuli hyvin rikas.
Ja hänellä oli laumoittain sekä pikkukarjaa että raavaskarjaa -
ja paljon palvelijoita, niin että filistealaiset alkoivat kadehtia häntä."
Hänestä tuli suuri, koska hän kuunteli Herraa.
Hän teki sen, mitä Herra käski.
Sellainen haluan itsekin olla.
En siunauksen takia, vaikka ei siunauksen haluaminen ole väärin.
Haluan tuntea Herran ja olla Hänen ystävänsä.
Teen, mitä Hän käskee, -
koska tiedän Hänen haluavan minun parastani.
Hän ei sano jotain masentaakseen tai hämmentääkseen minua.
Hän sanoo: "Luota minuun!"
Rukoillaan tämän asian puolesta.
Myös te, jotka katsotte tätä ohjelmaa, rukoilkaa kanssamme!
Taivaallinen Isä, rukoilemme, että voisimme olla kuin Abraham, -
joka uskoi sanoihisi, ja josta tuli ystäväsi.
Isä, haluamme olla kuin Iisak, -
joka vaikeissa olosuhteissa kuuli ääntäsi.
Hän tunnisti äänesi ja totteli, ja sinä siunasit häntä.
Hänestä tuli suuri ja rikas.
Kiitos, että voimme oppia tästä esimerkistä.
Haluamme tehdä sen, mitä käsket.
Ei väellä eikä voimalla vaan Pyhällä Hengellä.
Jeshua Messiaan nimessä koko seurakuntamme -
ja kaikki katsojamme olkoot Jumalan ihmisiä, -
jotka kuulevat äänesi ja tekevät tahtosi. Jeshuan nimessä, aamen!
Suomennos: Hannele Lehtoranta