TULTA JERUSALEMISTA
Shalom veljet ja sisaret!
Mukava olla seurassanne tämän ohjelman välityksellä.
Tämänpäiväinen aihe on tärkeä. Uskomme, että Jumala on kaikkivoipa.
On kuitenkin tärkeä uskoa myös se, -
että kaikki on mahdollista sille, joka uskoo.
Hepr. 11:3 kertoo, miten Jumalaa voi miellyttää.
Siihen on vain yksi keino: usko.
Tänään minulla on ilo opettaa siitä.
Aihe on tosin toinen, mutta opetan siitä uskon kautta.
Se toimii minun elämässäni.
Teen uskossa kaiken, mitä teen.
Opetankin uskossa.
Puhun tänään Jumalan voimasta.
Monet haluavat Jumalan voiman ja ovat valmiita ottamaan sen vastaan, -
mutta eivät tiedä, mitä tehdä.
Puhun tänään yhdestä keinosta saada voima Jumalalta.
Se on kaikkein tärkein keino.
Ennen kaikkea meidän täytyy uskoa, -
että Jeshua kuoli ristillä ja nousi kuolleista -
antaakseen meille Jumalan voiman.
Jeshua kuoli, nousi kuolleista ja vanhurskautti meidät Hengessä -
muun muassa juuri antaakseen meille Jumalan voiman.
Mutta nyt kerron, miten uskovan tulee elää.
Luen jakeen 2. Aik. 7:14.
Jumala puhuu kuningas Salomolle.
Salomo rakensi temppelin.
Tiedättekö, että me olemme Jumalan temppeli?
Olemme Pyhän Hengen asuinpaikka, elävän Jumalan temppeli.
Mitä Jumala sanoo Salomolle?
"...mutta minun kansani, joka on otettu minun nimiini, nöyrtyy, -
ja he rukoilevat ja etsivät minun kas- vojani ja palajavat pahoilta teiltänsä,
niin minä kuulen taivaasta ja annan anteeksi heidän syntinsä -
ja teen heidän maansa jälleen terveeksi."
Lopullinen seuraus on siis Jumalan voima.
Maamme tulee terveeksi vain elävän Jumalan voimasta.
Jumala itse parantaa sen.
Saamme voiman ylhäältä tehdäksemme neljä asiaa.
Kolme asiaa tekee Jumala.
Meidän tulee alistua Jumalan valtaan. Se on monitahoinen ja siunattu asia.
Se tarkoittaa, että toteutukoon sinun tahtosi, ei minun.
Tahdon olla nöyrä edessäsi, valitsen sinun tiesi.
En tahdo tehdä sitä, mitä itseäni huvittaa, -
vaan kieltää itseni, ottaa ristini ja seurata Messiasta.
En halua mitään Jumalan tahdon vastaista.
Tänään päätän nöyrtyä Jumalan edessä, -
koska Hän rakasti minua, ja minä rakastan Häntä.
Vaellan Hänen alaisuudessaan.
Tajuan, että ilman Häntä en ole mitään.
Siksi alistun, enkä kapinoi Jumalaa vastaan.
En napise niin kuin kapinoiva Israelin kansa erämaassa.
Alistun Jumalalle, mitä ikinä tapahtuukin.
Oli minun sitten huono tai hyvä olla, taivun Jumalan tahtoon.
Se on ensimmäinen asia, joka meidän on tehtävä.
"...minun kansani, joka on otettu minun nimiini..."
Mikä se nimi on? Hänen Poikansa nimi, Jeshua.
"...ja he rukoilevat..." Tämäkin on syvällinen asia.
Rukouksen täytyy olla jatkuvaa.
Meidän on oltava uskollisia ja kestäviä.
Olosuhteilla ei ole mitään merkitystä.
Vastustakoot saatana, demonit, saastaiset henget tai ihmiset, -
mutta pysyn rukouksessa.
Vaikka olisi kuinka kiire, varaan aikaa rukoukseen.
Koska olen antautunut Jumalalle, rukoilen joka päivä.
Rukous on keskustelua Jumalan kanssa, -
sitä, että puhun Jumalalle ja lukiessani Sanaa Hän puhuu minulle.
Nöyrryn ja sanon: "Tunnustan auktoriteettisi.
Teen tahtosi. Mutta nyt rukoilen, vahvista minua.
Auta minua. Pyhitä ja muuta minut.
Uudista mieleni, tahdon olla kaltaisesi."
En rukoile vain kerran viikossa, enkä vain seurakunnassa, -
enkä vain silloin, kun on paha olla.
Rukoilen koko ajan. Se on elämäntapa.
Tahdon aina lähettää Jumalalle viestejä sydämeltäni.
Haluan sanoa Hänelle, miten paljon rakastan Häntä.
Haluan anoa Hänen armoaan -
ja kiittää Hänen teoistaan. Rukoilen Jeshuan nimessä.
Kolmas asia: "...ja etsivät minun kasvojani..."
Oi, puhuin kerran teille tästä!
Etsiä Jumalan kasvoja, eli haluta Häntä enemmän kuin mitään muuta.
Se on pyhää himoa.
Se on sydämen paloa.
Mooses sanoi vuorella: -
"Jos olen saanut armon silmiesi edessä, näytä minulle kasvosi!"
"Elleivät sinun kasvosi käy meidän kanssamme, -
niin älä johdata meitä täältä pois." (2. Moos. 33:15)
Jumala oli sanonut, ettei Hän kulkisi heidän kanssaan, -
vaan lähettäisi enkelin heidän edellään.
Mooses vastasi: "Ei! Ellet sinä tule, enkä näe kasvojasi, -
älä johdata meitä pois!"
Muistattehan, että Abraham oli Jumalan ystävä, -
joka puhui Jumalan kanssa kasvoista kasvoihin.
Niin myös Mooses. Sille tasolle meidän on päästävä.
Jumala tahtoo meidän etsivän Hänen kasvojaan.
Ei riitä, että näemme Hänen kätensä.
Se on ihanaa, että Hän siunaa, ja saamme rukoilla ja kiittää.
Saamme kolkuttaa, ja meille avataan.
Se kaikki on hienoa, mutta nyt tahdon nähdä Hänet.
Haluan kuulla, mitä Hän sanoo.
Läheisissä ihmissuhteissa, kuten puolisoiden ja ystävien kesken, -
haluamme nähdä toisiamme. Voimme tietysti puhua puhelimitse.
Emme kuitenkaan haluaisi puhua puolisomme kanssa vain puhelimessa.
Haluamme nähdä toisemme.
Tiedän toki, että autuaita ovat ne, jotka uskovat, vaikka eivät näe.
En kuitenkaan tarkoita, että voisimme nähdä Jumalan fyysisesti.
Voit kuvitella Häntä, -
ja yhtäkkiä saat näyn, tai Jeshua todella ilmestyy sinulle.
Hänen kasvojensa etsiminen on sitä, että haluat Hänen lähelleen.
Haluat syleillä ja ihastella Häntä.
Mikään muu ei kiinnosta, kun etsit Hänen kasvojaan.
Neljäs asia.
"...ja palajavat pahoilta teiltänsä..." (2. Aik. 33:14)
Se on jo seuraus siitä, että alistumme Jumalan tahtoon.
Jos nöyrrymme, rukoilemme ja etsimme Hänen kasvojaan, -
näemme valon Hänen kasvojensa valossa.
Silloin emme enää vaella pimeydessä.
Jätämme pimeyden ja palaamme Jumalan luo.
Valitsemme valon. Se on jo seuraus.
Tehkää nämä kolme asiaa: alistukaa Jumalan valtaan, -
rukoilkaa päivittäin ja etsikää Hänen kasvojaan, -
niin näette, että valitsette Hänen tiensä.
Ette enää kaipaa muille teille.
Kun teemme ne kolme asiaa, -
alistumme, rukoilemme ja etsimme Hänen kasvojaan, -
alamme vaeltaa Hänen tiellään.
Mitä muuten Hänen tiestään on kirjoitettu?
Jes. 35:8: -
"Ja siellä on oleva valtatie, ja sen nimi on "pyhä tie": -
sitä ei kulje saastainen; se on heitä itseänsä varten.
Joka sitä tietä kulkee, ei eksy ― eivät hullutkaan."
Se on pyhyyden tie Hänen kansaansa varten.
"Minun kansani, joka on otettu minun nimiini, nöyrtyy."
Se on tie heitä itseänsä varten. Hullutkaan eivät sillä eksy.
Hän tekee hulluista viisaita. Kuulkaa tätä: -
Jes. 35:9: "Ei ole siellä leijonaa, ei nouse sinne raateleva peto; -
ei sellaista siellä tavata: lunastetut sitä kulkevat."
Lunastettuja ovat ne, jotka ovat saaneet syntinsä anteeksi.
"Niin Herran vapahdetut palajavat ja tulevat Siioniin riemuiten, -
päänsä päällä iankaikkinen ilo.
Riemu ja ilo saavuttavat heidät, mutta murhe ja huokaus pakenevat."
Palatkaamme jakeeseen 2. Aik. 7:14.
Jos alistumme Hänen valtaansa, rukoilemme, -
etsimme Hänen kasvojaan ja palaamme Hänen tielleen, -
niin vaikka olisimme hulluja, emme eksy sillä tiellä.
Se on tie, jolla vaellamme Hänen kasvojensa valossa.
Se on pyhä tie, Herran Jeshuan nimessä.
Mikä on tämän kaiken seuraus? Se on elävän Jumalan voima.
Jumala herättää, antaa voiman ja parantaa.
Sen, mitä sinä et pysty parantamaan, Jumala itse parantaa.
Jumala tekee kolme asiaa.
"...niin minä kuulen taivaasta ja annan anteeksi heidän syntinsä..."
Sillä ei kukaan muu voi antaa anteeksi syntejä, -
kuin Ihmisen Poika, Jumalan Poika, Jeshua Messias.
"...annan anteeksi heidän syntinsä -
ja teen heidän maansa jälleen terveeksi."
Jumala itse parantaa heidän maansa.
Me teemme siis neljä asiaa, ja Jumala tekee kolme.
Alistumme Hänen valtaansa, -
rukoilemme, etsimme Hänen kasvojaan, -
ja palaamme Hänen pyhälle tielleen.
Jumala kuulee meitä, antaa meille anteeksi ja parantaa maamme.
Miten hienoa! Meillä ei ole voimaa tehdä sitä.
Meillä on armo alistua Jumalan edessä, rukoilla Jumalaa, -
etsiä Jumalan kasvoja ja palata Jumalan tielle.
Meillä on vain armo. Ja sitten Hän antaa voiman.
2. Aik. 20 kertoo Joosafatista.
2. Aik. 20:1-3: -
"Senjälkeen tulivat mooabilaiset ja ammonilaiset, -
ja heidän kanssaan myös muita paitsi ammonilaisia, -
sotimaan Joosafatia vastaan.
Niin tultiin ilmoittamaan tästä Joosafatille: -
'Suuri joukko tulee sinua vastaan meren toiselta puolelta, Aramista, -
ja katso, he ovat jo Hasason- Taamarissa'; se on Een-Gedissä.
Silloin Joosafat peljästyi ja kääntyi kysymään Herralta -
ja kuulutti paaston koko Juudaan."
Mitä paasto on? Se on antautumista Jumalalle sanoen: -
"En luota omaan voimaani, vaan sinun voimaasi."
Se, joka ei osaa alistua ja nöyrtyä, -
ei voi koskaan saada voimaa Jumalalta.
Pilkkaajille Hänkin on pilkallinen. Ylpeille Hän ei anna voimaa.
Hän antaa voiman nöyrille, niille jotka alistuvat Hänelle.
Paasto on sitä varten.
Paasto on raamatullisessa ja heprealaisessa merkityksessä, -
todellisessa juutalaisuudessa, Abra- hamin, Iisakin ja Jaakobin uskossa, -
ja Jeshua Messiaan uskossa, antautumista Jumalalle.
Kieltäydyt ruuasta, koska ruoka antaa voimaa.
Kun kieltäydyt ruuasta, voimasi alkavat huveta.
Alkaa taistelu kohti Jumalaa.
Se on antautumista Jumalalle.
2. Aik. 20:4: "Niin Juuda kokoontui etsimään apua Herralta; -
myös kaikista Juudan kaupungeista tultiin etsimään Herraa.
Ja Joosafat astui esiin Juudan ja Jerusalemin seurakunnassa, -
Herran temppelissä, uuden esipihan edessä ja sanoi: -
"Herra, meidän isiemme Jumala, sinä olet Jumala taivaassa, -
ja sinä hallitset kaikkia pakanakansain valtakuntia.
Sinun kädessäsi on voima ja väkevyys, -
eikä kukaan kestä sinun edessäsi."
Missä voima on? Jumalan kädessä.
Jumala on voiman lähde.
"Sinä, meidän Jumalamme, -
karkoitit tämän maan asukkaat kansasi Israelin tieltä -
ja annoit sen ystäväsi Aabrahamin jälkeläisille ikuisiksi ajoiksi.
He asettuivat tänne -
ja rakensivat täällä sinulle, sinun nimellesi, pyhäkön sanoen: -
'Jos meitä kohtaa joku onnettomuus, miekka, rangaistustuomio, -
rutto tai nälänhätä, -
niin me astumme tämän temppelin eteen ja sinun eteesi, -
sillä sinun nimesi on tässä temppelissä; -
ja me huudamme sinua hädässämme, ja sinä kuulet ja autat'.
Ja katso, siinä ovat nyt ammonilaiset ja mooabilaiset -
ja Seirin vuoristolaiset, -
joiden alueen kautta sinä et antanut israelilaisten kulkea..."
"...vaan nämä kääntyivät heistä pois eivätkä tuhonneet heitä.
Katso, nyt he kostavat sen meille: he tulevat karkoittamaan meitä maasta, -
joka on sinun omasi ja jonka sinä olet antanut meidän omaksemme.
Meidän Jumalamme, etkö tuomitse heitä?
Sillä me emme mahda mitään..." Heillä ei ollut voimaa.
Jotkut sanovat, että meidän täytyy julistaa olevamme vahvoja.
Tässä on armon ja rukouksen henki. "Tarvitsemme sinua, Jumala!"
"Olen voimaton, auta minua! Sinä olet ainoa apuni."
Näin Jumalaa täytyy lähestyä.
Jumala ei ole ihminen, joka katsoo kasvoihin ja kuulee sanat.
Hän näkee, mitä sydämessä on.
Sen täytyy olla luonteenlaadussamme.
Meidän on elettävä niin, että tarvitsemme Jumalaa.
Vaikka olisit kuinka rikas, mitä hyötyä siitä on, -
jos lääkäri sanoo, että sinulla on kaksi kuukautta elinaikaa?
Mitä hyötyä rahoista on, jos olet rikkonut ihmissuhteesi, -
etkä pysty korjaamaan niitä?
Raha ei auta, eikä mikään muukaan, paitsi yksi.
Jumala voi auttaa. Hän on voimallinen ja kaikkivaltias.
Sinun täytyy elää niin, että tarvitset Hänen voimaansa joka päivä.
Tarvitset Häntä, Jeshua Messiaan nimessä.
Tunnen Hänen Henkensä tässä studiossa, -
ja uskon, että tekin tunnette.
Joosafat sanoi, että he tulevat karkottamaan meitä maasta, -
jonka Jumala antoi meille perinnöksi.
Ehkä tänä päivänä saatana haluaa tehdä sinulle pahaa.
Teillä on valta karkottaa hänet.
Sitä ennen sinun täytyy kuitenkin alistua Jumalan valtaan.
Sitten voit vastustaa saatanaa, ja hän pakenee.
2. Aik. 20:12: "Sillä me emme mahda mitään tätä suurta joukkoa vastaan, -
joka hyökkää meidän kimppuumme, -
emmekä itse tiedä mitä tehdä, -
vaan sinuun meidän silmämme katsovat."
Väkeviä sanoja! Sinuun me katsomme ja sinua odotamme.
Sinä pelastit Mooseksen ja veit kansan pois Egyptistä.
Sinä avasit kansallesi tien Punaisenmeren halki.
Tiedämme, mitä tapahtui kansasi vihollisille.
Tiedämme, että Israelin kansa pääsi luvattuun maahan, -
kun Jordanin vedet väistyivät.
Olet tehnyt ihmeitä, ja odotamme nyt sinulta ihmettä.
Näin Joosafat rukoili.
Missä muualla sanotaan: "silmämme katsovat sinuun"?
Tästä puhuminen siunaa ja vahvistaa minua suuresti.
Psalmi 123.
Väkeviä sanoja.
"Matkalaulu. Minä nostan silmäni sinun puoleesi, joka taivaissa asut.
Katso, niinkuin palvelijain silmät katsovat heidän isäntäinsä käsiin, -
ja niinkuin palvelijattaren silmät katsovat hänen emäntänsä käsiin..."
Tästä on laulu: Niin meidän silmämme katsovat -
Herran, meidän Jumalamme, puoleen, -
kunnes hän armahtaa meitä. Laulan tätä usein.
"...niin meidän silmämme katsovat -
Herran, meidän Jumalamme, puoleen, kunnes hän armahtaa meitä.
Ole meille armollinen, Herra, ole meille armollinen.
Sillä kylliksi olemme jo saaneet ylenkatsetta.
Sielumme on jo kyllänsä saanut suruttomien pilkasta, -
ylpeitten ylenkatseesta."
Silmämme katsovat Herraan kuin palvelijain silmät isäntäänsä -
ja kuin palvelijattaren silmät emäntäänsä.
Niin me katsomme Jumalaamme.
"Sinä avaat kätesi ja ravitset suosiollasi kaikki, jotka elävät."
Hänen kädessään on voima.
"Minä nostan silmäni vuoria kohti: mistä tulee minulle apu?
Apu minulle tulee Herralta, joka on tehnyt taivaan ja maan."
Jos Hänellä on voima tehdä taivas ja maa, -
Hänellä on voima lunastaa sieluni.
Hänellä on voima pelastaa ja parantaa.
Hänellä on voima tehdä ihmeitä.
Ilm. 3: "Ja Filadelfian seurakunnan enkelille kirjoita..."
"...sinun voimasi vähäinen, mutta sinä olet ottanut vaarin minun sanastani -
etkä ole minun nimeäni kieltänyt."
"Minä olen avannut sinun eteesi oven, eikä kukaan voi sitä sulkea."
Jos te nyt seisotte suljettujen ovien edessä, -
Jumala voi ne avata.
Jumalan Poika, Jeshua Messias, Israelin Kuningas, pystyy kaikkeen.
Hän on pyhä ja uskollinen. Hän tekee ihmeitä elämässänne.
Mutta meidän täytyy tehdä neljä asiaa.
Alistua Jumalalle, rukoilla Jumalaa, etsiä Jumalan kasvoja, -
ja mitä vielä?
Palata Jumalan hyvälle ja pyhälle tielle.
Silloin Jumala kuulee rukouksemme, -
antaa syntimme anteeksi ja parantaa maamme.
Rukoilen Jeshuan nimessä, -
että saisitte tänään elävän Jumalan voiman -
ja tuntisitte Jeshuan armon, Isän rakkauden -
ja Pyhän Hengen voitelun ja osallisuuden.
Siunaan teitä Jerusalemista Jeshuan nimessä!
Suomennos: Hannele Tainio