TULD JERUUSALEMMAST
Shalom, sõbrad! Täna räägin tähtsal teemal.
Iga uuestisündinud usklik peaks teadma
ja tegema seda, millest räägin.
Räägin iga päev Jumalaga kohtumisest,
sellest, et tuleme mäele kohtuma elava Jumalaga.
Piibli ajal läksid inimesed füüsilisele mäele
Issandaga kohtuma ja Teda kuulama.
Selle kohta on Jumala Sõnas palju näiteid.
Vaatame, mida 2Mo 3. peatükk Moosesest räägib.
2. Moosese 3:1―2 - "Mooses karjatas oma äia,
Midjani preestri Jitro lambaid ja kitsi.
Kord ajas ta karja kõrbe taha
ja jõudis Jumala mäe Hoorebi juurde.
Seal ilmutas ennast temale Issanda ingel tuleleegis
keset kibuvitsapõõsast,
ja ta vaatas, ja ennäe, kibuvitsapõõsas põles tules,
aga kibuvitsapõõsas ei põlenud ära."
Huvitav sündmus.
Esiteks läks Mooses "kõrbe taha",
ehk kaugemale kui tavaliselt.
Siis jõudis ta Jumala mäe, Hoorebi juurde.
See tähendab, et peame sügavamale minema,
kui tahame jõuda Issanda mäele elava Jumalaga kohtuma.
Oleme iga päev täis omi sõnu ja tegusid.
Oleme uppunud oma töösse ja ellu.
Seepärast ei suuda me Jumalaga kohtuda.
Oleme uuestisündinud,
ja Jumal on vabastanud meid tühisustest,
mis ei kanna vilja.
Peame iga päev Jumala palet otsima,
ehk ootama, kuni Ta räägib.
Peame peatuma ja ootama Teda,
telefoni välja lülitama ja kõigest eralduma.
Võid öelda: "Mul on pere, ma ei saa seda teha!"
See ei oma tähtsust.
Igaühel on anda 20―30 minutit.
Minge kõrbe taha,
ja tulge Jumala mäele, Hoorebile.
Moosese ja prohvetite ajal oli see Hoorebi mägi.
Meiegi leiame koha, kuhu minna.
Mooses karjatas oma äia lambaid. Ta oli väga alandlik.
On raske oma pereliikmetega töötada.
Mooses töötas oma naise isa heaks. Teate, et see pole kerge.
Mõistate kindlasti, mida mõtlen.
Siin ilmneb alandlikkus kõige enam.
Mooses elas 40 aastat kõrbes,
pärast seda kui oli vaarao palees elanud.
Ta tegi väsimatult 40 aastat sama tööd.
Ta karjatas ja hoidis lambaid.
Ühel päeval läks ta kõrbe taha.
Ta saabus Jumala mäe, Hoorebi jalamile.
Ehk elame siin 40 aastat, või 60, 70 või 30 aastat.
Ühel päeval mõistame, et peame sügavamale minema.
Peame minema Jumala mäele.
Ennekõike vajame alandlikkust.
Piibel räägib, et Mooses oli alandlik mees,
alandlikum kui keegi teine maa peal.
Ta tuli Jumala juurde ja Jumal rääkis temaga.
2Mo 3:3 - "Ja Mooses mõtles: Ma põikan kõrvale
ja vaatan seda imet, miks kibuvitsapõõsas ära ei põle.”
Kui Issand nägi, et ta pöördus vaatama,
siis Jumal hüüdis teda kibuvitsapõõsast ja ütles:
Mooses, Mooses!” Ja tema vastas: Siin ma olen!”
Siis ta ütles: Ära tule siia,
võta jalatsid jalast, sest paik, kus sa seisad, on püha maa!”
Ja ta jätkas: Mina olen sinu vanemate Jumal,
Aabrahami Jumal, Iisaki Jumal ja Jaakobi Jumal!”
Aga Mooses kattis oma näo, sest ta kartis Jumalale otsa vaadata."
Vennad-õed, kas tahate Jumalat kuulda?
Kas tahate näha seda nägemust ja olla Jumala omad?
Kui jumalasulasel pole aega Jumalaga olla,
sest ta on niivõrd hõivatud heade tegude tegemisega,
heade jutluste pidamise ja karja eest hoolitsemisega,
kui ta ei kohtu Jumalaga iga päev, nagu Sõna ütleb,
pole Jumal rahul.
Võime päästa kogu maailma, aga kuidas on lood meie hingega?
Jumal ei loonud maailma selleks, et võiksime jutlustada,
ega selleks, et saaksime pastorid olla.
Jumal lõi maailma selleks, et iga päev inimesega kohtuda.
Kui inimene tegi pattu ega kuulanud Jumalat,
tuli Jumal aeda kõndima
ja hüüdis inimest:"Kus sa oled?"
Sellest näeme, et Jumal ise tahab meiega iga päev kohtuda.
See on Jumala plaan inimese jaoks.
Patu tulemusena on inimesed selle unustanud.
Aga teine inimene, Jeesus, tuli näitama meile eeskuju,
mida ja kuidas teha.
Jeesus ise kohtus Jumalaga iga päev.
Ta veetis Jumalaga terveid öid.
Ta läks mäele ja palvetas seal kogu öö.
On tähtis seda eeskuju järgida.
1. Kuningate 19 räägib jumalamehest.
1. Kuningate 19:1―18.
See räägib sellest, mis juhtus prohvet Eelijaga,
kui ta oli tapnud Baali preestrid
ja valeprohvetid.
Mis siis juhtus?
"Ja Ahab jutustas Iisebelile kõik, mis Eelija oli teinud
ja kuidas ta oli mõõgaga tapnud kõik prohvetid.
Siis läkitas Iisebel käskjala Eelijale ütlema:
Jumalad tehku minuga ükskõik mida, kui ma homme sel ajal
ei tee sinu hingega, nagu sündis kõigi nende hingedega!”
Kui Eelija seda nägi, siis ta võttis kätte ja läks ära oma hinge pärast.
Ta jõudis Beer-Sebasse, mis kuulub Juudale,
ja jättis oma poisi sinna.
Ta ise aga käis kõrbes ühe päevateekonna
ja tuli ning istus ühe leetpõõsa alla;
siis soovis ta oma hinges, et ta võiks surra, ja ütles:
Küllalt! Nüüd, Issand, võta mu hing, sest ma pole parem kui mu vanemad!”
Ja ta heitis maha ning jäi magama leetpõõsa alla.
Aga vaata, üks ingel puudutas teda ja ütles temale: Tõuse üles, söö!”
Ja kui ta vaatas, ennäe, siis oli ta peatsis
üks kuumadel kividel küpsetatud kook ja kruus vett.
Ta sõi ja jõi ning heitis jälle magama.
Aga Issanda ingel tuli veel teist korda ja puudutas teda ning ütles:
Tõuse üles, söö, sest sul on veel pikk tee ees!”
Siis ta tõusis, sõi ja jõi ning käis selle söömise rammuga
nelikümmend päeva ja nelikümmend ööd
kuni Jumala mäeni, Hoorebini."
Eelija kartis. Ta ei tahtnud enam elada.
Ta palus, et Jumal võtaks talt elu.
Kuid ingel puudutas teda ja käskis Jumala mäele minna.
"Pead minema sinna kohta,
kus Jumal Moosesega kohtus. Oled mind hästi teeninud,
kuid nüüd on sul aeg minuga kohtuma tulla".
Vennad-õed, kui teete häid tegusid, tore.
Kui karjatate ja teenite Messia ihu,
õpetate ja aitate teisi inimesi, on see kõik tore,
kuid sellest ei piisa.
Meiegi peame ennekõike iga päev Jumalaga kohtuma,
lugedes Tema Sõna, palvetades ja Teda oodates.
Selleks on Jumal meid kutsunud ja selleks meile jõu andnud.
Võin teenida Jumalat ja inimesi, ja jutlustada ööpäevaringselt.
Aga kohe kui peaks kohtuma Jumalaga, tuleb äkitselt väsimus,
ning meenuvad kõik muud asjad.
Õpetasin endale siiski seda, et kohtun Jumalaga igal juhul.
Lülitan telefoni välja ja eraldan end kogu maailmast.
Ma ei ole enam siin maailmas, vaid vaimus.
Mulle on tähtis kohtuda Issanda, oma Looja ja Taevase Isaga.
Tahan kuulda, mida Ta ütleb ja täituda Tema Vaimuga.
Kui kuuled mingit uudist ja ehmud,
või kuuled midagi hirmutavat,
on aeg minna Jumala mäele Jumalaga kohtuma.
Igaühel peab olema oma mägi Jumalaga kohtumiseks.
Igaüks peab selleks aja eraldama,
olgu see viis minutit või kolm tundi.
Kõik jumalasulased vajavad selleks vähemalt paar tundi.
Kui oled pastor või teenid Messia ihu,
veeda iga päev paar-kolm tundi Jumalaga.
Loe Jumala Sõna, oota Teda, ülista Teda ja räägi Temaga!
Jumal hakkas Eelijaga rääkima. 1. Kuningate 19:9―12 -
"Seal läks ta ühte koopasse ja ööbis seal.
Ja vaata, temale tuli Issanda sõna, kes küsis temalt:
Mis sa siin teed, Eelija?” Ja ta vastas:
Ma olen tõsiselt ägestunud Issanda, vägede Jumala pärast,
sest Iisraeli lapsed on hüljanud sinu lepingu,
nad on kiskunud maha sinu altarid ja on mõõgaga tapnud sinu prohvetid.
Mina üksi olen üle jäänud
ja nad püüavad võtta mu hinge.”
Siis ta ütles: Mine välja ja seisa mäe peal Issanda ees!”
Ja vaata, Issand läks mööda, ja tugev ning võimas tuul,
mis lõhestas mägesid ja purustas kaljusid, käis Issanda ees,
Aga Issandat ei olnud tuules. Ja tuule järel tuli maavärisemine,
aga Issandat ei olnud maavärisemises.
Ja maavärisemise järel tuli tuli, aga Issandat ei olnud tules.
Ja tule järel tuli vaikne, tasane sahin."
See on meile eeskujuks, mida tuleb teha.
Jumal käskis Eelijal tõusta mäele nagu Mooses tegi.
Ta pidi minema "Issanda ette".
"Tugev ning võimas tuul, mis lõhestas mägesid ja purustas kaljusid".
See tähendas Eelija missiooni.
See oli hea, kuid Issandat polnud selles.
Nüüd oli Jumal mujal.
Eelija ei olnud enam oma missioonil, vaid kohtumas Jumalaga.
"Issandat ei olnud tuules."
Jumalat polnud ka maavärinas.
Siis tuli tuli.
On teil meeles, et Eelija läkitas tule nende peale,
kes tulid teda mäelt alla, kuninga juurde tooma.
Aga Jumalat polnud tules. Kus Ta oli?
1. Kuningate 19:13 - "Kui Eelija seda kuulis,
siis ta kattis oma näo kuuega ja läks välja ning seisis koopasuus.
Ja vaata, temale kostis üks hääl, kes küsis: Mis sa siin teed, Eelija?”
Ta ei tõusnud mäele nagu Issand käskis,
vaid jäi koopasuhu ja kattis oma näo kuuega.
Muidugi kartis ta Jumalat nagu kõik. Mooseski kattis oma näo.
Mis juhtus? Ta ei teinud nii, nagu Jumal käskis.
Kus Jumal oli?
Teda polnud tuules, maavärinas ega tules.
"Ja tule järel tuli vaikne, tasane sahin."
Jumal oli vaikuses ja rahus.
Ta tahtis Eelijaga rääkida, kuid Eelija ütles 1Ku 19:14 -
Ma olen tõsiselt ägestunud Issanda, vägede Jumala pärast,
sest Iisraeli lapsed on hüljanud sinu lepingu,
nad on kiskunud maha sinu altarid ja on mõõgaga tapnud sinu prohvetid.
Mina üksi olen üle jäänud ja nad püüavad võtta mu hinge.”
Seda oli Jumal juba kuulnud.
Eelija muretses endiselt, ja polnud valmis Jumalaga kohtuma.
Jumal mõistis seda ja ütles:
Mine tagasi oma tuldud teed Damaskuse kõrbe!
Mine ja võia Hasael Süüria kuningaks!
Jehu, Nimsi poeg, aga võia Iisraeli kuningaks, ja Eliisa,
Saafati poeg Aabel-Meholast, võia enda asemel prohvetiks!"
Vennad-õed. See on meile eeskujuks.
Peame minema Issanda mäele Jumalaga kohtuma.
Peame Tema ees vaiksed olema ja Teda kuulama.
Ilma kaebuste ja selgitustega oma tegevuse kohta.
Peame vaid avama oma südamed ja ütlema, et armastame Teda
kõigist raskustest ja rünnakutest hoolimata.
Peame Issanda Jeesuse jalge ees maha rahunema.
Loeme selle naise kohta, kes Jeesuse juurde tuli.
Luuka 7:36―47.
Jeesus läks ühe variseri kotta.
"Aga üks variseridest palus teda enda poole sööma.
Ja Jeesus läks variseri kotta ja istus lauda.
Ja vaata, linnas oli keegi patune naine,
ja kui see sai teada, et Jeesus istub variseri majas lauas,
tõi ta alabasterriista mürriõliga
ja astus tema taha ta jalgade juurde,
hakkas nuttes tema jalgu kastma pisaratega
ja kuivatas neid oma juustega ja suudles tema jalgu
ja võidis neid mürriõliga.
Aga kui variser, kes oli ta külla kutsunud, seda nägi,
mõtles ta endamisi: Kui tema oleks prohvet, küll ta siis ära tunneks,
kes ja missugune on see naine, kes teda puudutab, et ta on patune.”
Jeesus aga ütles talle:
Siimon, mul on sulle midagi ütelda!” Tema lausus: Räägi, Õpetaja!”
Ühel rahalaenajal oli kaks võlglast:
üks oli võlgu viissada teenarit, teine viiskümmend.
Aga kuna neil ei olnud maksta, siis ta kustutas nende mõlema võla.
Kumb neist nüüd teda rohkem armastab?”
Siimon vastas:
Ma arvan, et see, kellele ta rohkem kinkis.”
Jeesus ütles talle: Sa otsustasid õigesti.”
Ja pöördudes naise poole, lausus ta Siimonale: Kas sa näed seda naist?
Ma tulin sinu majja, sa ei andnud minu jalgade jaoks vett,
tema on aga pisaratega mu jalgu kastnud ja oma juustega kuivatanud.
Sina ei andnud mulle tervituseks suud,
aga tema ei ole sest ajast peale kui ta sisse tuli,
lakanud minu jalgu suudlemast.
Sina ei võidnud mu pead õliga,
tema aga on võidnud mu jalgu mürriõliga.
Seepärast, ma ütlen sulle, on temale palju patte andeks antud,
sest ta on palju armastanud.
Aga kellele antakse andeks pisut, see armastab pisut.”
Kui mõistate, kui palju olete andeks saanud,
ja et olite teel hukatusse,
istute iga päev Jeesuse jalge ees.
Tänate Teda iga päev ja suudlete Tema jalgu.
Olete iga päev Tema kõrval.
Mõned kaebavad muide, et ei tunne Tema ligiolu.
Me ei ela tunnete, vaid usu järgi.
Sulgesite kord silmad, ning püüdsite palvetada
ja Teda pool tundi armastada.
On oluline Temaga aega veeta.
Olen hõivatud mees, kuid otsustasin Issanda palet otsida.
Otsustasin Jeesusega aega veeta ja Tema ligi tulla.
Heebreakeelne sõna 'lähenema' lähtub sõnast 'võitlus'.
See on võitlus inimese sisimas.
Tahan Temale läheneda, mis ka ei juhtuks.
Juhtugu mis tahes, tahan Teda ja vajan Teda.
Tahan Teda tunda ja Tema ees nutta.
Tahan Tema jalgu oma pisaratega kasta.
Tahan suudelda Tema jalgu. Vajan Teda.
Kui tahate seda, proovige!
Märkate, et see on parim, mis olemas on.
Maitske Teda nagu maitsete delikatesse.
"Maitske ja vaadake et Issand on hea."
Veel üks asi.
Luuka 10. peatükis on sellega seotud lugu.
Luuka 10:38―42 -
"Aga kui nad teed käisid, astus Jeesus sisse ühte külla.
Keegi naine, Marta nimi, võttis ta vastu.
Ja sel naisel oli õde, keda hüüti Maarjaks.
Maarja istus maha Issanda jalgade juurde
ja kuulas tema kõnet.
Marta aga oli ametis mitmesuguste toimetustega.
Ja ta tuli Jeesuse juurde ning ütles: Issand, kas sa ei hooli sellest,
et mu õde jättis mu üksinda toimetama?
Ütle talle nüüd, et ta tuleks mulle appi!”
Aga Issand vastas talle: Marta, Marta ..."
Ta kutsus teda kaks korda nimepidi.
"... sa muretsed ja vaevad ennast paljude asjadega,
aga tarvis on vaid üht.
Maarja on ju valinud hea osa, mida ei võeta temalt ära.”
Maarja valis hea osa. Mis see on?
Tulla Jumala mäele, istuda Issanda Jeesuse jalge ette
ja kuulata Temalt elu sõnu.
Iga Tema sõna on vaim ja elu.
Loen teile nüüd viimased salmid.
Heebrealaste 12:18―24 -
"Teie ei ole astunud käega katsutava
ja tules põleva mäe ligi,
ei sünguse, ei pimeduse, ei raju,
ei pasunahääle ega niisuguse kõne kõla juurde,
mille kuuljad palusid, et sellele ei lisataks ühtegi sõna;
sest nad ei suutnud kanda seda korraldust: "Kui ka loom
peaks puutuma mäe külge, siis visatagu ta kividega surnuks!”;
ja see vaatepilt oli nii õudne, et Mooses ütles:
Ma olen kabuhirmus ja värisen!” -
vaid teie olete tulnud Siioni mäe juurde ja elava Jumala linna,
taevase Jeruusalemma juurde ja kümnete tuhandete inglite juurde,
esikpoegade koguduse juurde, kes on kirja pandud taevas,
ja Jumala, kõikide kohtumõistja juurde,
ja täiuslikuks saanud õigete vaimude juurde,
ja uue lepingu vahemehe Jeesuse juurde, ja piserdamisvere juurde ..."
Oleme tulnud Siioni mäele.
Seal tuleb maha rahuneda kõigest kiirustamisest ja segadusest,
ning unustada tühjad asjad.
Seal oled vaid sina ja elav Jumal.
Seal on Issand Jeesus, Tema Vaim, ja sina.
Jeesus Peetruse, Johannese ja Jaakobusega mäele
Seal olid ka Mooses ja Eelija.
Äkitselt langes nende üle pilv, kust kõlas hääl:
"See on minu armas Poeg, teda kuulake!" Tehke seda!
Issand õnnistagu ja hoidku sind;
Issand lasku oma pale paista sinu peale ja olgu sulle armuline!
Issand tõstku oma pale sinu üle ja andku sulle rahu!
Jeesuse nimel, aamen.
Tõlge: Monika Jaaguri