o
Hyvää huomenta ja hyvää iltapäivää.
Mukavaa nähdä teitä kaikkia.
Mahtava päivämme vain jatkuu ja jatkuu.
Minä se vain olen hyvällä tuulella.
Sain Jeesus-infektion, enkä osaa enää masentua huonoista uutisista.
Olen mennyt niin sekaisin.
Olen iloinen, että olette täällä.
Minulla on ollut hauskaa, mutta ei siitä sen enempää.
Vietin todella hienon viikon Montanassa,
jossa olimme aktiossa.
Kiitos Jeesukselle, että herätys jatkuu.
Tänä aamuna olemme jo kuulleet hienoja todistuksia.
Tapaamme työryhmämme kanssa aikaisin aamulla rukoilemaan.
Kanssamme yhteistyötä tekevä meksikolainen pastori
kertoi tänään todistuksensa.
Hänellä on ihana perhe ja he ovat käyneet täällä useasti.
Heidän tyttärensä opiskeli raamattukoulussamme.
He pyysivät esirukousta miehen puolesta, jolla oli erittäin
vakava ihosyöpä kasvoissaan.
Hoidot eivät auttaneet, ja lääkärit suunnittelivat leikkausta,
jossa suuri osa kasvoista olisi leikattu pois.
Mies joutui pitämään naamaria, koska hänen kasvonsa olivat niin
hirveässä kunnossa.
Hänen puolestaan rukoiltiin, jonka jälkeen hänen lääkärinsä joutui
onnittelemaan häntä parantumisen johdosta.
Lääkäri sanoi: "En tiedä, mitä voisin sinulle sanoa.
Onnittelut parantumisesta."
Emmekö kaikki haluaisi kuulla tätä lääkäriltämme?
Valtava todistus.
Avatkaa Raamattunne Luukkaan evankeliumin luvusta 11.
Luemme kohta mielenkiintoisen jakeen,
mutta johdatan teidät ensin päivän aiheeseen.
Vuosi sitten...
13 kuukautta sitten sain tilaisuuden mennä eteläiseen
Kaliforniaan tapaamaan Oral Robertsia.
Meitä vierailijoita oli noin 30, ja tapaaminen järjestettiin noin
kuusi viikkoa ennen kuin Herra vei hänet kotiin.
Oli mahtavaa olla samassa huoneessa tuon miehen kanssa.
Huone täyttyi imemisäänistä, kun jokainen yritti imeä itseensä
mahdollisimman paljon huoneessa olevaa voitelua.
Minä sain istua Oral Robertsin vieressä ja toivon,
etten päästellyt liikaa hörppimisääniä.
Se oli aikamoinen tapaaminen.
Saimme kukin hänen uusimman kirjansa.
Sitten hän halusi rukoilla puolestamme.
Polvistuin siihen lattialle, ja hän laittoi kätensä päälleni.
Samalla hän voihkaisi ja sanoi, että hänen kätensä
tuntui räjähtäneen.
Minusta tuntui siltä, kuin minua olisi ammuttu.
Jos Jumala ampuu, se tuntuu hienolta, uskokaa tai älkää.
Kokemus oli mahtava.
Paikalla oli myös yksi ystäväni, joka on myös suuri profeetta.
Hänen nimensä on James Goll, ja hän alkoi profetoida minulle.
Tahdon teidän kuulevan, mitä hän profetoi.
Yleensä ei ole tarpeellista toistaa profetian sanoja julkisesti.
Tämä profetian sana koskee kuitenkin myös teitä.
Nyt saatte kuulla kohtaloanne koskevan profetian sanan.
Nimeni on James Goll, ja olen Bill Johnsonin kanssa vierailemassa
Oral Robertsin luona.
Tänä aamuna sain unen, jossa näin valtavan suuren ihmeiden kirjaston.
En ole milloinkaan nähnyt niin suurta kirjastoa.
Sen kirjahyllyt ulottuivat lattiasta kattoon.
Kirjasto oli samalla museo, jossa pidettiin kävelykeppejä
ja pyörätuoleja.
Pyhä Henki puhui minulle ja sanoi, että hän haluaa antaa maailman
suurimman ihmeiden kirjaston Bill Johnsonin isännöitäväksi.
Näin tämän unen tänä aamuna ja haluan siunata sinua,
kun aloitat isännöitsijän työsi kirkkohistorian jättiarkistossa.
Kuulin myös nimen Roberts, joka saattaa viitata johonkin
toiseenkin, kuin Oral Robertsiin.
Sinä saat osan jonkun samannimisen miehen kirjastoperinnöstä.
Siinäpä oli hyvä nauhoitus.
Jokin aikaa sitten ostimme kirjastokokoelman mieheltä nimeltä
Roberts Liardon.
Meidän piireissämme jokaisen on ollut miltei pakko lukea hänen
kirjoittamansa kirja "God's generals".
Siinä hän kertoo suurten herätyssaarnaajien elämästä.
En aio pitää teille saarnaa kirjastoista tai museoista.
Haluan kertoa teille, millä tavalla tämän seurakunnan kutsumus
liittyy Jumalan suunnitelmaan ja liikkeisiin.
Useita vuosia sitten Herra puhui minulle tästä asiasta,
ja olen siitä lähtien tehnyt työtä sen hyväksi.
Olin yhteydessä Robertsiin, koska halusin ostaa ihailemani
saarnaajan John G. Laken käyttämän Raamatun.
Robertsilla sattui olemaan yksi hänen Raamatuistaan.
Myöhemmin Roberts soitti ja kertoi haluavansa myydä koko
kirja- ja museokokoelmansa.
Hän olisi voinut myydä kokoelmansa paljon kalliimmallakin,
mutta hän halusi myydä sen meille Jumalan meille antaman kutsumuksen
ja pitämämme raamattukoulun takia.
Aikamme ei riitä kuvailemaan sitä, kuinka kärsivällisesti hän odotti
meidän saavan ostojärjestelyt valmiiksi.
Herra sanoi minulle, että meidän on rakennettava kirjasto
ja nimettävä se Kenraalien taloksi.
Kuunnelkaa nyt tarkasti, sillä kiteytän tämänpäiväisen aiheemme.
Meidän on kunnioitettava edellämme kulkeneita Jumalan miehiä
siitäkin huolimatta, että joidenkin heistä tarina päättyi huonosti.
Silloin voimme saada osamme heidän voitelustaan.
Meidän on kunnioitettava ihmisiä sen perusteella, mitä he ovat.
Emme saa kompastua siihen, mitä he eivät ole.
Tämä on suuri osa meidän kulttuuriamme.
Haluamme juhlia Kristuksen ruumiin eri osia, vaikka niillä olisikin
erilaisia teologisia näkemyksiä.
Etsimme heidän saarnoistaan Jeesusta ja juhlimme sitä.
Toimimme näin myös historian henkilöiden kohdalla.
Yksi tunnetuimmista saarnaajista oli William Branham.
On surullista, että kansainvälisen puhujan on oltava
varovainen sanoissaan.
Minähän en ole.
Joissain paikoissa ei saa mainita Toronton herätystä.
Minä taas tykkään puhua Toronton tapahtumista.
Ei siitä sen enempää.
Lintua ei voi ampua, jos se piileksii pusikossa.
Se on säikytettävä lentoon.
Minun tehtäväni on säikytellä uskonnollisia riivaajia ilmoille,
että voin iskeä niihin.
Minä se osaan sisällyttää metsästyksen joka saarnaan.
Minusta on murheellista, että joillekin ihmisille on selitettävä,
miksi mainitsen joitain nimiä tai termejä.
Pienikin maininta saattaa nostattaa suuren vastausryöpyn vain sen
takia, että minun kuvitellaan viitanneen johonkin asiaan.
Se kuitenkin nousee heidän omasta tuskastaan.
Ihmiselo on sellaista.
On murheellista, ettei seurakunta suhtaudu epäonnistuneisiin ihmisiin
samalla tavalla, kuin Herra suhtautui heihin Raamatussa.
En halua saada sellaista mainetta, että sietäisin syntiä.
Olen hyvin tarkka synnistä omassa elämässäni ja arvoissani.
Olen hyvin tarkka rehellisyydestä ja pyhyydestä.
Nuo arvot ovat minulle hyvin merkittäviä.
Historia on silti täynnä epäonnistumisia.
Uskovan elämään voi jäädä alueita, joissa hän ei turvaa Herraan.
Esimerkiksi sopii Kuningas Daavid.
Hän oli Jumalan ystävä, ja hänet tunnettiin Jumalan miehenä.
Hän ei kuitenkaan ollut hyvä perheenisä.
Hän epäonnistui monilla elämänalueillaan.
Häntä ei olisi katsottu päteväksi nykyajan seurakuntatyöhön.
Silti Daavidin ja Salomon tarinat löytyvät Raamatusta.
Salomo on yksi lempihenkilöistäni.
Jumala kysyi häneltä, mitä hän halusi saada.
Pienenä poikana haaveilin, että lampun henki toteuttaisi
yhden toiveistani.
Olisi pitänyt sanoa Herra, eikä lampun henki, mutta pienenä poikana
olisin mieluummin ottanut lampun hengen.
Salomo valitsi viisauden.
En ymmärtänyt Salomon logiikkaa, mutta kerroin kavereilleni,
että minäkin valitsisin viisauden.
He ihmettelivät, mistä puhuin.
Jos se toimi Salomon elämässä, se oli varmasti oikea valinta.
Salomon elämä kuitenkin päättyi huonosti.
Raamattu ei pyytele sitä anteeksi,
mutta se ei myöskään piilottele tarinan tosiasioita.
Salomo valitsi viisauden ja pani toimeen isänsä suunnitteleman
ylistysuudistuksen Jerusalemissa.
Se oli mahtavaa.
Hänen viisautensa veti puoleensa vierailijoita, jotka halusivat
nähdä Salomon palvelijoiden asut ja hänen ruokasalinsa kattauksen.
He menivät sanattomiksi nähtyään, kuinka Salomon viisaus kosketti
jopa kaikkein arkisimpia asioita.
Jumalan yliluonnollinen läsnäolo ja Salomon arkinen viisaus
koskettivat heitä.
He menivät sanattomiksi.
Tuo sama Salomo toi epäjumalanpalveluksen Israeliin
naimalla ulkomaalaisia naisia ja kunnioittamalla heidän uskontojaan.
Jerusalemiin rakennettiin epäjumalantemppeleitä.
Epäjumalanpalvelus piti Israelia otteessaan 300 vuotta.
Raamattu kertoo näistä asioista, mutta silti juhlii Salomon alussa
tekemää oikeaa ratkaisua.
Meidän on opittava erottelemaan liha luista.
Kaikkien aikojen lempiopettajani on William Branham.
En tunne ketään muuta historian henkilöä,
jolla olisi ollut suurempi parantamisihmeiden voitelu.
Hän sai koko elämänsä aikana yli 10 000 näkyä.
Hänen tarkkuusprosenttinsa oli 100, ja ihmisiä parantui.
Häntä ei voi verrata keneenkään muuhun Jeesuksen jälkeen tulleeseen
Jumalan mieheen.
Silti hän valitsi viimeisinä vuosinaan
hyvin oudon teologisen suunnan.
Hänen nimensä mainitseminen johtaa nykyään
branhamilaiseksi leimautumiseen.
Meidän on kunnioitettava näitä merkittäviä henkilöitä.
Meidän on juhlittava heidän oikeita valintojaan.
Meidän on luettava heidän elämänkertojaan ja opittava,
mitkä virheet veivät heidät väärälle tielle.
Roberts Liardonin ansiosta voimme lukea näistä henkilöistä.
Esimerkiksi A. A. Allanin elämä päättyi eri tavalla,
kuin yleisesti uskotaan.
Hänen luullaan eläneen loppuelämänsä juoppona,
mikä ei ole totta.
Hänen sukulaisensa ovat käyneet seurakunnassamme ja antaneet
meille lisätietoja.
En yritä puolustella näitä historiallisia henkilöitä.
Kirjasto symboloi meidän saamaamme tehtävää.
Tehtävänämme ei ole rakentaa muistomerkkejä menneisyyden
henkilöiden saavutuksille.
Emme saa haikailla menneeseen.
Olen todella iloinen, että elämme nykyajan maailmassa.
Meidän on kuitenkin kunnioitettava Jumalan Hengen liikkeitä.
Kun Jumalan Henki asettuu jonkun ihmisen ylle,
häntä on arvostettava Jumalan valinnan tähden.
Hänen kanssaan ei tarvitse olla samaa mieltä.
John Wesley ja Whitefield olivat historian mahtavimpia miehiä.
Heidän teologiset näkemyksensä olivat kuitenkin niin vastakkaisia,
että välillä he joutuivat törmäyskurssille.
Yhden tarinan mukaan Whitefieldin avustaja sanoi hänelle,
että he eivät tule näkemään John Wesleytä taivaassa.
Whitefield totesi iloissaan tämän olevan totta ja sitten lisäsi,
että Wesley saa varmasti istua paljon lähempänä valtaistuinta
kuin he.
He olivat oppineet juhlimaan eroavaisuuksiaan ja samalla
pitämään kiinni omasta luonteestaan ja omista näkemyksistään.
Silti he kunnioittivat Jumalan valitsemia ihmisiä.
Tämä on yksi elämän suurista haasteista.
On helpompaa lukkiutua omaan teologiaansa ja ajatella,
että muut ovat väärässä.
Sitten voidaan nimitellä toisia harhaoppisiksi.
Minua kutsutaan harhaoppiseksi koko ajan.
Minulla on liikaa harhaoppisia ystäviä.
Se siitä.
Voin esitellä teille tässäkin kaupungissa kymmeniä Jumalan
miehiä ja naisia, jotka ovat uskollisesti palvelleet muita
kymmenien vuosien ajan.
Heistä ei ole tullut tunnettuja, mutta he ovat olleet uskollisia.
He ovat Jumalan ystäviä, ja heitä on vaalittava.
Tulevaisuudessa etsimme heidät käsiimme ja juhlimme
heidän kanssaan.
Tuskin jaksan odottaa sitä, että pääsen esittelemään teille
joitain jännittäviä esineitä.
Kirjat ja museoesineet ovat jo olemassa, vain rakennus puuttuu.
Meiltä löytyy Kathryn Kuhlmanin hääpuku.
Meillä on hänen Louis Vutton -laukkunsa, jossa on sisällä hänen
sinne kuolinpäivänään laittamansa tavarat.
Meillä on Smith Wigglesworthin piano.
Meillä on joitain Pelastusarmeijan soittimia.
Roberts Liardon aloitti keräilyn jo pienenä, ja harrastus jatkuu yhä.
Hän koki, että Jumala kutsui häntä keräilemään näitä esineitä.
Uskon, että meidän on kunnioitettava näitä ihmisiä.
Silloin Herra antaa meidän päästä osallisiksi heidän voitelustaan.
En halua mainostaa itseäni sillä, kenen viittaa saan käyttää.
Mielestäni se on turhaa.
Jos kunnioitamme Herran voideltuja, pääsemme osallisiksi
heidän annistaan.
Jeesus opetti tästä Matteuksen evankeliumin jakeessa 10:41.
Hän sanoi, että jos kunnioitamme profeettaa profeetan nimen tähden,
saamme profeetan palkkion.
Jos tunnistamme lahjan ja kunnioitamme sitä,
pääsemme siitä osallisiksi.
On murheellista, että maailmassa tuttavallisuus lisää halveksuntaa.
Jumalan valtakunnassa tuttavallisuus lisää kunnioitusta.
Mitä enemmän toista oppii tuntemaan, sitä enemmän
voi juhlia heidän ainutlaatuisuuttaan ja tehtäväänsä.
Meidän on vaalittava niitä ihmisiä, jotka tunnemme parhaiten.
Voimme oppia lisää siitä, mitä nuo henkilöt ovat Jumalassa.
Meidän on siis kunnioitettava ihmisiä samoin,
kuin Jumala heitä kunnioittaa, niin saamme osan heidän voitelustaan.
Mistä heidän viittansa löytyvät?
Ne ovat siellä, minne ne jätettiin.
Muistatteko Elisan viitan? Se meni hänen mukanaan hautaan.
Hän yritti siirtää oman voitelunsa kuninkaalle, mutta kuningas ei
rohjennut ottaa sitä vastaan.
Tämä johti siihen, ettei Israeliin tullut läpimurtoa.
Elisan viitta meni hautaan hänen mukanaan.
Kun kuollut sotilas heitettiin Elisan luiden päälle,
sotilas heräsi henkiin.
On murheellista, että voitelu meni Elisan mukana hautaan.
Näiden asioiden oli aina tarkoitus kuulua seurakunnan elämään.
5. Moos. 29:29 sanoo:
"Se, mikä on salassa, se on Herran, meidän Jumalamme;
mutta mikä on ilmoitettu, se on meitä ja meidän lapsiamme
varten ikuisesti."
Ajatelkaapa tuota lausetta.
Mitä Herra on paljastanut?
Mooses oppi jotain Jumalan kirkkaudesta ja hyvyydestä.
Sen ei ollut tarkoitus pysyä yhden miehen kokemuksena,
vaan siirtyä perintönä Jumalan kansalle.
Heidän oli opittava isännöimään kirkkauden kuninkaan läsnäoloa.
Valitettavasti emme osaa arvostaa toisten voitelua,
joten haikailemme menneisiin ja ajattelemme, kuinka hienoa tuo oli.
Se oli Jumalan lahja ihmisille tuosta hetkestä eteenpäin.
Kunnia palauttaa sen omalle paikalleen,
jolloin kaikki uskovat voivat hyötyä siitä.
Kunnioitus avaa tien voitelulle ja läpimurroille.
Toivottavasti minun ei tarvitse muistuttaa teitä siitä,
ettemme me palvo pyhimyksiä.
Emme pystytä muistomerkkejä muiden saavutuksille.
Haluan silti arvostaa heidän läpimurtojaan.
Rakennamme tähän tarkoitukseen sopivan paikan, josta tulee hieno.
Siitä tulee niin hauskaa, että ehkä muutan sinne asumaan.
Ehkä ryömin John Alexanderin Dullowayn saarnastuoliin
ja pysyn siellä niin kauan, että Pyhä Henki kaataa minut.
Tämä on tietysti vitsailua. Ehkä.
Eikö tämä olekin hieno tilaisuus?
Ei ole kyse museosta tai kirjastosta,
vaikka niistä pidänkin.
Uskon, että saamme vielä yliopiston, jossa voidaan väitellä
tohtoriksi herätysliikkeiden aiheista.
Herra tulee paljastamaan lisää asioita.
Meidän on oltava se sukupolvi, joka näkee jatkuvan herätyksen.
Jumala ei koskaan tarkoittanut herätyksiä kausiluonteisiksi.
Eric kirjoittaa parhaillaan kirjaa hengellisestä perinnöstä.
Kirjoitan siihen muutaman luvun, joten aihe on minulle läheinen.
Näytän teille, mitä ostin tällä viikolla.
Zoomatkaa kamerat tänne.
Tämä lehti on luullakseni vuodelta 1972.
Näettekö tämän?
Tähän Jesus people -festivaaliin osallistui yli 100 000 ihmistä.
Heille saarnasi Billy Graham.
Tiedotusvälineet olivat suopeita Jumalan herätysliikkeelle.
Voitteko kuvitella?
Kuinka moni teistä muistaa Jesus people -liikkeen?
Silloin saattoi saada liftaajan uskoon vain sanomalla "maapähkinä".
Pelastuksen voitelu levisi kaikkialle.
Se oli hyvin epätavallista aikaa.
Tekipä mitä vain, ihmiset halusivat vain tavata Jeesuksen.
Muistatteko tätä Time-lehden kansikuvaa?
"Jeesuksen vallankumous".
Eikö aloitettaisi taas vallankumous?
Tässä käsiteltiin vuoden 1964 karismaattista uudistusta.
Saatatte miettiä, miksi innostun näistä lehdistä.
Tämä on meidän historiaamme.
Tämä perintö kuuluu kaikkein nuorimmillekin uskoville.
Jo profeetta Jesaja profetoi,
ettei hänen valtansa lisääntymisellä ole loppua.
Siitä hetkestä lähtien valtakunta on vain mennyt eteenpäin.
Kun Jeesus kuoli ja nousi kuolleista, Pyhä Henki
lähetettiin planeetallemme, ja asiat ovat menneet eteenpäin.
Olemme osa pitkää prosessia.
Meidän kannattaa opiskella historiaamme voidaksemme paremmin
ymmärtää, kuinka uhrautuvaisesti perintöämme kannattaa suojella.
Yrittäkää kiinnostua näistä historian tapahtumista.
Minkä hinnan uskovat ovat maksaneet saadakseen nähdä Jumalan
liikehdintää omissa kaupungeissaan?
Yksi lempiesimerkeistäni on Evan Roberts.
Hän oli niin onnellinen, että häntä luultiin hulluksi.
Oi Jeesus, anna meille tuo sama ylionnellisuuden ongelma.
Nyt pääsemme päivän jakeeseen.
Aihe on hieman erikoinen.
Joko kerroin teille, mikä luku on kyseessä?
Luukkaan evankeliumi 11:24.
"Kun saastainen henki lähtee ihmisestä, kuljeksii se
autioita paikkoja..."
Se kulkee siis kuivissa paikoissa.
"Kun saastainen henki lähtee ihmisestä, kuljeksii se
autioita paikkoja..." Siksi on syytä pysyä joessa.
"...kuljeksii se autioita paikkoja ja etsii lepoa..."
Eikö ole erikoista, että riivaaja saa levätä kuivissa ihmisissä?
"Tuntuu niin kuivalta..." "Tee jotain nopeasti."
Yritän auttaa teitä tänään.
Yritän kovasti enkä anna periksi.
"...ja kun ei löydä, sanoo se: 'Minä palaan huoneeseeni,
josta lähdin.
Ja kun se tulee, tapaa se sen lakaistuna ja kaunistettuna.
Silloin se menee ja ottaa mukaansa seitsemän muuta henkeä,
pahempaa kuin se itse, ja ne tulevat sisään ja asuvat siellä.
Ja sen ihmisen viimeiset tulevat pahemmiksi kuin ensimmäiset."
Riivaajista vapautuneesta ihmisestä ei tule riivaajien leikkipaikkaa.
Kun puhdistuu riivaajista, kannattaa heti täyttyä Jumalalla.
Vapautuminen ilman Jeesuksen herrautta vie suuriin vaikeuksiin.
Jeesus puhuu tässä riivaajista vapautuneista henkilöistä.
Mielestäni yksi periaate voi kuitenkin auttaa meitä ymmärtämään
paremmin vastuumme historiassa.
Herra on antanut meidän tehtäväksemme elää tässä ajassa.
Emme ole tulleet tänne sattumalta.
Meillä ei ole jotain yleispätevää tehtävää.
Meidän tehtävämme maan päällä on hyvin erityislaatuinen.
Emme saa menettää tilaisuuttamme omistautua tälle tehtävälle.
Käytän John Wesleyn esimerkkiä valaistakseni tätä periaatetta.
John Wesleyn veli Charles kirjoitti virsiä, ja John saarnasi.
Charles teki veljensä saarnoista virsiä,
joiden ainoa tarkoitus oli opettaa kansalle oikeanlaista teologiaa.
John Wesley perusti metodistikirkon.
Hänen mottonsa oli: "Järjestäytyen voitamme paholaisen".
Hän oli hyvin järjestelmällinen työssään.
Hän pystyi vaikuttamaan kerralla sataan tuhanteen ihmiseen,
jotka osallistuivat hänen järjestämäänsä solutoimintaan.
Hänen saarnoistaan kaikui valtava voima.
Ihmisiä varoitettiin kiipeilemästä puihin.
Wesleytä ei päästetty saarnaamaan kirkkoon opetuksen
kiistanalaisuuden takia.
Olen oppinut, että joskus kiistanalaisuus on hyvä asia.
Hän alkoi saarnata pelloilla.
Tuhannet ihmiset osallistuivat kokouksiin.
Joskus ihmiset yrittivät kiivetä puihin nähdäkseen paremmin.
Silloin heitä varoitettiin, että jotkut ovat Jumalan voiman
kohdatessaan tippuneet puusta.
Cane Ridgen herätys oli kaikista herätyksistä kiistanalaisin.
Tämä tapahtui Kentuckyssa, ja herätys jatkui 30 vuotta.
Mikään muu herätys ei ole kestänyt yhtä kauan.
Kun Wesley saarnasi, ihmiset tipahtelivat puista.
Miksi Jumala antaisi heidän tippua?
Kyllä hän ensin lähetti heille varoituksen.
Kun Jumala ilmestyy, ihminen joskus menettää joitain kyvyistään,
esimerkiksi puhekyvyn.
Tuon muistan hyvin.
Tuolla julistajalla oli äärimmäistä rohkeutta puheessaan.
Opetuksessaan hän keskittyi pyhyyteen ja puhtauteen.
He olivat hyvin innokkaita puhtauden kannattajia.
Solut alkoivat kysymyksellä, oliko kukaan tehnyt syntiä.
Synnit tunnustettiin heti aluksi, ja kokous alkoi vasta sitten.
Olisi mielenkiintoista aloittaa meidänkin kokouksemme näin.
He painottivat pyhyyttä.
Kuvitelkaa, että tämä lava olisi viidakkoa.
Vanhassa testamentissa Herra sanoi, ettei hän voi antaa koko luvattua
maata Israelilaisille kerralla, muuten pedot lisääntyisivät liikaa.
John Wesley saarnasi tiensä sellaisiin hengen maailmoihin,
jotka olivat siihen aikaan täysin ennennäkemättömiä.
Hänen saarnoissaan oli sellaista pyhyyttä ja puhtautta,
että ihmiset alkoivat tuntea jumalanpelkoa.
Kun Wesley ilmoitti tulevansa pitämään kokousta,
koko kaupunki tuli synnintuntoon.
Wesley valloitti siis hengellisesti uusia alueita.
Hän sai haltuunsa osan luvattua maata.
Elämänsä lopussa hän antoi viestikapulan
seuraavalle sukupolvelle.
Jostain syystä he alkoivat rakentaa muistomerkkejä hänen muistolleen.
En tiedä, miksi he eivät pystyneet pitämään yllä herätysliikettä.
Uskon, että näiden suurten miesten hengelliset pojat ja tyttäret
näkivät, kuinka korkean hinnan he joutuisivat maksamaan.
Joskus seuraavalla sukupolvella ei ole riittävästi rohkeutta.
Ehkä he halusivat tehdä julistuksesta hyväksyttävämpää,
jotta useammat ihmiset olisivat kuunnelleet.
Ehkä he ajattelivat näin.
He eivät kuitenkaan pystyneet hoitamaan sitä,
minkä olivat saaneet.
He kirjoittivat kirjoja suuresta Jumalan herätyksestä ja rakensivat
raamattukouluja, joissa pystyi opiskelemaan herätystä.
Kun tämä seuraava sukupolvi vetäytyi jo vallatulta alueelta,
tapahtui se, mistä Jeesus puhuu Luukkaan evankeliumissa.
Vihollinen tuli takaisin ja valloitti saman alueen,
jonka Jumalan palvelijat olivat jo kerran saaneet haltuunsa.
Mitä silloin tapahtuu?
Silloin alueesta, jolla aikaisemmin on koettu läpimurtoja,
tulee demonien tukikohta.
Sieltä hyökätään Jumalan työtä vastaan ja pilkataan sitä.
Kerron teille valaisevan esimerkin.
Wesleyn opetus käsitteli puhtautta ja omistautumista Kristukselle.
Hän eli puhdasta elämää ja piti itseään tilivelvollisena.
Kuvitellaan, että tässä on pyhyyden ja voiman taso,
jota ei ole ennen nähty.
Hänen seuraajansa luopuivat viestin voimallisuudesta ja Jumalan
antamasta kutsumuksesta.
Tämän takia he eivät enää nykyään ole puhtaan elämän mestareita,
vaan vihkivät homoseksuaaleja papin virkoihin.
Vihollinen käyttää juuri sitä aluetta,
joka uskovalla oli kerran varmimmin hallussaan.
Voitte tutkia tätä asiaa.
Jutelkaa noiden suurten saarnaajien jälkeläisten kanssa.
Jos he eivät opi kannattelemaan sitä voitelua,
joka noiden ihmeitä tekevien saarnaajien ylle oli laskettu,
heistä tulee tuskan vammauttamia.
Syy on tuossa.
Alue, jonka seurakunta tai Jumalan mies on kerran haltuunsa ottanut,
ei hylätyksi tullessaan pysy tyhjänä.
Vihollinen ottaa sen haltuunsa ja käyttää sitä seurakunnan oman
historian pilkkaamiseen.
Meillä on valtava vastuu.
Olemme pyytäneet Jumalalta, että saisimme olla osa
pysyvää Jumalan herätysliikettä.
Emme halua olla osa liikettä, joka pysähtyy vain sen takia,
ettemme omistautuneet Jumalan työlle.
Tämä minua suuresti ilahduttava kirjasto on vain symboli
Jumalan seurakunnallemme antamasta kutsumuksesta.
Meidän on omistauduttava tärkeimmille asioille.
Ensinnäkin meidän on kunnioitettava kokoontumisissamme Pyhää Henkeä.
Meidän on riemuittava Jumalan hyvyydestä ja juhlittava
hänen läsnäolossaan, jota saamme kokea päivittäin.
Mikään ei voi korvata yhteistä jumalanpalvelusta.
Rakastan olla yksin Herran kanssa.
Rakastan pienryhmätapaamisia, mutta myös suuria kokouksia.
On kyse tästä:
Jumala sytytti tulen alttarille.
Papin tehtävä oli pitää huolta, ettei se sammu.
Tämä on ollut yksi lempijakeitani viimeisten parin vuoden ajan.
Jumala sytyttää alttaritulen, ja pappi hoitaa sitä.
Jumala on jokaisen herätyksen alkuunpanija.
Herätykset ovat silti aina sammuneet ihmisen toimesta.
Meidän on otettava huomioon tämä inhimillinen tekijä,
jonka johdosta ihminen on haluton sopeutumaan.
Tuli lankeaa aina uhrin päälle.
Kun uhria ei ole, tuli sammuu.
Mikä on tuo uhri?
Se olet sinä.
Et ehkä ole tiennyt, että Raamatun mukaan sinä olet elävä uhri.
Tällaisen sopimuksen olet allekirjoittanut.
Luitko pienellä printillä kirjoitetun tekstin,
kun otit vastaan Jeesuksen?
Paavali tietenkin puhuu siitä, että antautuessamme kokonaan
Herralle meistä tulee eläviä uhreja.
Minun sydämelläni on ensinnäkin Pyhän Hengen kunnioittaminen,
ja toiseksi kanssaihmistemme vaaliminen.
Meidän tulee aina etsiä toisistamme jotain, mitä kunnioittaa.
Meidän tulee etsiä sitä jokaisesta.
Jokaisesta ihmisestä.
Vaalit lähestyvät.
Herra ei voi parantaa maatamme, kun ihmisiä sitoo politiikan henki.
On oikein äänestää ja rukoilla.
Jumala on kuitenkin kutsunut meitä muuttamaan maailmaa.
Nouskaa ylös, niin voimme rukoilla ja lopettaa tämän kokouksen.
Ettekö toivoisikin, että kirjastomme olisi jo auki?
Voisin esitellä sitä teille jo tänään.
Näyttäisin teille Pelastusarmeijan soittimet.
Tuubaa meillä ei tosin ole.
Uskon, että meillä on hallussamme Martti Lutherin Raamattu,
mutta asia on vielä tarkistettava.
En puhu Martin Luther Kingistä, vaan siitä vanhasta Lutherista.
Päänne saattaa mennä sekaisin jo pelkästä ajatuksesta.
Kuinka moni teistä on valmis isännöimään Jumalan liikettä,
jossa Jeesus saa kaiken kunnian?
Hänen läsnäolonsa on korkein arvomme.
Isä, pyydän, että vapauttaisit isännöitsijän manttelin.
Pyydän, että osaisimme arvostaa ja juhlia sinun liikkeitäsi.
Anna meille armosi, että osaisimme juhlia jokaisessa ihmisessä sitä,
minkälaiseksi sinä olet hänet tehnyt.
Pyydän kirkkohistoriaan viitaten, että antaisit meille kyvyn
kunnioittaa kristittyjen saavutuksia ja saada niistä osamme.
Maria Woodworth-Etter on hyvä esimerkki merkittävästä
julistajasta, jonka viitta on jäänyt huomiotta vuosien,
jopa lähes sadan vuoden ajaksi.
Pyydän, että annat meidän käyttää näitä viittoja,
jotta voisimme niiden avulla vaikuttaa maailmassa.
Rukoilen, että tästä seurakunnasta löytyisi ihmeellistä rohkeutta.
Pyydän tätä Jeesuksen nimessä. Pane kätesi vierustoverisi ylle ja
pyydä, että Jumala johtaisi heidät isännöimään Jumalan liikkeitä.
Rukoilkaa, että he saisivat isännöidä Jumalan liikkeitä.
Pyytäkää, että he antaisivat kunnian oikeaan paikkaan.
Anna meidän saada osamme menneinä aikoina antamistasi lahjoista.
Jeesuksen nimessä, aamen.
Suomennos: Hanna Tischer