REFORMATSIOON BILL JOHNSON
Palun avage oma Piiblid 1 Korintlaste kirja 1 ptk'i juurest.
Vaatame täna kolme erinevat kirjakohta.
Tahan rääkida täna pöördest läbi lojaalsuse.
Issand on andnud meile moodused, kuidas tuua esile reformatsiooni,
muudatusi ja muutusi
nii isiklikes eludes, peredes, linnades kui ka rahvaste seas.
Jumala arsenalis on palju vahendeid, mida selleks kasutada saame.
Osad neist on oma olemuselt väga otsesed ja julged
nii nagu meeskonnad,
kes käivad tänavatel haigete eest palvetamas,
või jalgpallimatšidel või ukselt uksele kuulutamas,
teenides inimesi, kes vajavad imet.
Tegu on väga avatud ja otsese,
samas mitte turja kargava tegutsemisega,
mis tõuseb sõna otseses mõttes pimeduse jõudude vastu
inimeste eludes.
See on suur osa sellest, mida ka meie teeme
ja ma olen väga tänulik, et see on nii edukalt läinud,
kuna olen igatsenud selle järgi enamuse oma elust.
Kuulsime tänaselgi juhtide kogunemisel
paljudest imedest, mis möödunud nädalal aset leidsid
ja see on nii, nii julgustav.
Kuid teine osa teenistusest, milleks Jumal meid on kutsunud,
on otsekui varjatud.
Me oleme kui sool,
mida puistatakse "nähtamatult" ühiskonna keskele
ja mis toob muutuse.
Võib-olla juuretis oleks isegi parem sõna,
sest kui juuretis on mõnda aega taigna portsu sees,
hakkab see seal oma mõju avaldama.
Jumalariigitöös kehtib sama aspekt.
Vaatame täna kahte lugu,
mis illustreerivad vägagi hästi neid kahte tõde.
Avalikku ja väelist teenistust
ning sellist vaikset sulandumist, mis toob kaasa muutuse.
Kuid kõige selle keskel tahan keskenduda eelkõige lojaalsusele.
Lojaalsus on üks austuse kultuuri väljundeid.
Me räägime palju austuse kultuurist
ja pingutame selle nimel, et seda arendada.
Mitte vaid meie koguduses, vaid kogudustes üle maailma.
Austuse kultuur on üks peamisemaid teemasid.
Muide, Danny Silk on just lõpetamas ühe raamatuga,
mis ma usun, saab olema äärmiselt mõjuvõimas
austuse kultuuri teema käsitlemisel.
Nii et ootan põnevusega selle raamatu ilmumist.
Lojaalsus.
Sellest on isegi põnev rääkida ilma...
Vahel, kui mõne teema esile tood,
siis seda seetõttu, et su kuulajad tõesti vajavad seda kuulda,
kuna nad on oma eludega nii metsas.
Või sa oled linnas, mis on omadega nii metsas
ja vajab teatud sõnumit.
Kuid täna pole küsimus üldse selles
ja ma olen tõeliselt tänulik
meie koguduse totaalse lojaalsuse eest.
Kui aus olla, ei meenu mulle ühtki olukorda,
kus keegi poleks olnud lojaalne.
Ja mis puutub me linna,
siis see austus, mis neil on kõigi meie pastorite
ja juhtkonna suhtes,
on midagi, mida ma pole eales varem näinud.
Olen nii tänulik selle eest!
Nii et tänane pole mingi tagamõttega sõnum,
millega tühje lünki täita.
Pigem on tegu ühe palvega,
mille kaudu anda hoogu juurde valdkonnas,
kus on potentsiaal kiirendada muutuste protsessi
nii meie linnas, piirkonnas kui lõpuks kogu rahva seas.
Vaatame kahte näidet.
Ühte selle kohta, kuidas seda mitte teha
ja teist selle kohta, kuidas seda teha.
1 Korintlastele 1:10.
Muide, ma esmalt tsiteerin üht teist kirjakohta,
selle asemel, et seda ise loeksite.
Ma arvan, et see on Õpetussõnades 20:6
Seal on öeldud, et iga inimene kuulutab omaenda ustavusest,
kuid kes leiaks ühegi usaldusväärse inimese?
Igaüks kuulutab omaenda ustavusest,
kuid kes leiaks ühegi usaldusväärse inimese?
See on huvitav ühel põhjusel.
Mida Jumal sellega ütleb, on,
et me mõistame lojaalsust ehk ustavust inimlikust vaatenurgast,
kuid taevase vaatenurga kohta pole meil õrna aimugi.
Iga inimene kuulutab omaenese ustavust,
ehk siis meie definitsioon ustavusest
taandub igaühe me näidetele selle kohta,
kus oleme olnud lojaalsed.
Kuid samas on olemas ka sellist lojaalsust,
mis on lühikese vinnaga, välja arenemata ja ebaküps.
Tegelikult lausa lihalik.
Ja see kõik paneb meid elama vaid teatud lojaalsuse astmel,
mida mõne hetke pärast ka vaatame.
Ehk siis - paljud inimesed kuulutavad omaenese lojaalsust,
kuid kes leiaks ühegi usaldusväärse inimese?
See, mida Jumal selle austuse kultuuri kaudu
ehitada tahab,
keskendub ühele konkreetsele omadusele,
kuna see kannab endas kõikemuutvat väärtust.
1 Korintlastele 1:10
"Ma kutsun teid üles, vennad,
meie Issanda Jeesuse Kristuse nime pärast,
et te kõik räägiksite ühtviisi
ja et teie seas ei oleks lõhesid,
vaid et te oleksite ühte liidetud samas meeles ja samas nõus."
See on juba üks suur ime!
Paulus väljendab siin otse ja omadega oma südameigatsust:
et te kõik räägiksite ühte ja sama,
et te vahel poleks lõhesid
ja te oleksite ühte liidetud samas meeles ja samas nõus.
Vat see on üks paras venitus -
olla ühte liidetud samas meeles ja samas nõus.
Vaatame selle salmi esimest osa,
kus on öeldud, et räägiksime samu asju.
Järgnev pole küll mu põhisõnum täna, kuid viitan sellele siiski
tänu asjadele, mis me oma linnas hiljaaegu juhtunud on.
On eluliselt tähtis, et kõik selle piirkonna usklikud
omaksid oma südameis üht arusaamist ja üksmeelt selle osas,
et väljaspool me koguduse nelja seina
me räägiksime samu asju.
Igal kogudusel on omad unikaalsed väljendusviisid.
Näiteks, kui tuled meie koguduses eestpalvele,
langed sa palve ajal pikali maha, hakkad värisema või roomama
ja see pole meie jaoks šokeeriv, vaid igati tavapärane nähtus.
Vahel võib keegi kogeda ülistuse ajal deemonitest vabanemist.
Püüame hoida seda võimalikult diskreetsena,
kuid seda tuleb ette.
Pealegi, meile meeldib näha inimesi saamas vabaks.
Kuid taolised asjad pole mitte igal pool tavalised.
Me keerame muusika põhja, me hõiskame, karjume ja tantsime,
tehes kõikvõimalikke muidki asju.
Olen näinud osasid teist hüppamas isegi toolide peal.
Teatud kogudustes pole see aga üldse mitte normaalne.
Meil on teatud asju, mida me tolereerime;
millele kaasa elame ja mida lubame.
Kui me aga rõhutaks neid asju väljaspool seda ruumi siin,
öeldes, et selline ongi kristlik elu,
siis see tekitaks lahkmeelt,
kuna see erineb nende arusaamadest, kellega me muidu ühes paadis oleme.
Mõistate te?
See ei tähenda, et peaksime lahjendama evangeeliumi
või mitte palvetama haigete eest.
Kuid me peame mõistma, et väljaspool seda hoonet siin
oleme me osa ühest suuremast Ihust,
mis edastab ühe sõnumi kohalikule kogukonnale.
Nii et kui me õpime funktsioneerima koos
öeldes samu asju - st omades ühte meelt ja ühte südant,
andes õigeid hinnanguid ja hoogu juurde õigetele asjadele,
siis see laiendab me sõnumi mõju suurendades seda üleloomulikult.
Seda siis juhul, kui õpime ütlema samu asju.
Mõistate te?
"Et teie seas ei oleks lõhesid,
vaid et te oleksite ühte liidetud samas meeles ja samas nõus."
Teine asi, mille tahan antud juhul esile tuua,
on oikumeeniline ühtsus, millest Piibel ei räägi.
St seda, et inimesed pingutavad selle nimel,
et olla omavahel ühte liidetud,
kuid neil puudub arusaam sellest,
mida tähendab olla ühte liidetud Kristusega.
On olemas inimlik ühtsus, millest inimesed rõõmu tunnevad,
kuid sel pole mingit igavikulist mõju ega väärtust.
Kui kujutaksid ette kolmnurka, kus Jumal on ülemises tipus
ja sina ning mina kummalgi pool nurkades,
siis kui me püüdleme üheskoos uuenenud Kristuse meele poole,
hakkab see meid automaatselt üksteisele lähemale tõmbama.
Õppides suhtlema Kristusega,
omandades Tema meelt ja südant inimeste suhtes,
vaatame me üle vahekäigu üksteisele otsa
ja oleme korraga üksteisele palju lähemal ja lähedasemad,
enam üksteisest sõltuvad ja üksteise suhtes läbipaistvad.
Kõik need omadused tulevad esile neis,
kes püüdlevad tõelise ühtsuse poole Kristusega.
On see mõistetav?
Nii et siin on meile esitatud palve olla ühel meelel.
Kuid milles siis probleem?
Salm 12: "Igaüks teist ütleb: Mina olen Pauluse poolel!”
või: Mina olen Apollose poolel!”
või: Mina olen Keefase poolel!”
või: Mina olen Kristuse poolel!”"
Ma pean looma kogu loole ühe aluse siin,
nii et loodetavasti püsite ree peal, kui kogu selles loos edasi liigume.
Korintose kogudus oli täis äärmiselt andekaid inimesi.
Jumala väeannid toimisid seal nii et vähe polnud.
Nad tegid paljusid asju hästi, mille eest Paulus neid ka kiitis.
Kuid samas oli neil ka probleeme.
Probleemiks oli see,
et see suur hulk usklikke sealt suurest kogudusest
oli lahterdanud end suurte apostellike juhtide all.
Nii ütlesid nad näiteks: "Me oleme Pauluse poolel,
kes on ikka ülim apostel kõigist."
Samas, kui "Peetruse kamp" ütles:
"Me järgime kedagi, kes oli kohe päriselt Jeesuse jünger.
Kes elas ja käis koos Temaga 3,5 aastat.
See on see, kellele meie oleme pühendunud."
Ja siis muidugi leidub igas pundis üks tarkpea, kes ütleb:
"Meie ei järgi ühtki inimest, vaid ainuüksi Jeesust."
Nii et taolist lahknemist tuleb alati ette.
Inimlik lojaalsus peitub aga selles,
et kui olen ustav Paulusele, pean hülgama Peetruse.
Olles lojaalne ühele,
pean "pesema käed puhtaks" kõigist teistest,
vältides pühendumist, tunnustamist, austamist
ja kaasa elamist kõigi suhtes, kes on väljaspool minu punti.
Ja kui kes iganes, kes tuleb meie kogudusse, arvab,
et ta peab nüüd hülgama ükskõik, millise teise koguduse,
kuhu ta on siiani kuulunud,
aga enam ei käi seal, kuna see asub teises linnas näiteks,
siis me tunneme küll rõõmu sellest, et see inimene käib meie juures,
kuid me keeldume taandamast üleloomulikku lojaalsust,
mis on oma loomult muutev,
taandamast seda inimliku lojaalsuse tasandile,
mis õhutab mõtet:
"Selleks, et sind omaks võtta, pean hülgama kellegi teise."
Toon siinkohal näite.
Me kuulume teatavasti protestantlikusse kirikusse,
mis on saanud oma nime sõnast "protest"
ja mis tähendas katolikust kirikust lahku löömist.
Kui nüüd katoliku kiriku liikmed tulevad ja liituvad meiega,
tundes, et peavad hülgama oma endise kiriku,
siis see on täiega vale,
kui ükskõik, milline organisatsioon või kirik
õhutab oma uusi liikmeid hülgama selle, kust nad on tulnud.
Järgnev on aga see, kuidas hülgamist õhutatakse.
Me võime sageli kuulda kedagi ütlemas:
"Te ei tohi nendega enam mingit pistmist teha."
Kuid veelgi sagedamini võib kuulda järgnevat:
"Meil on hea meel, et olete tulnud valguse juurde,
ega ole enam selle pimedusega seotud."
See kõik on oma loomult lõhesid tekitav.
Seetõttu on äärmiselt oluline,
et oskaksime tunda rõõmu iga liikumise tugevatest külgedest,
sest Jumal pimestab teadlikult me silmi
valdkondade suhtes, kus peame kasvama ja arenema.
Kuid see on võimalik vaid siis, kui hoiame kokku teiste liikumistega.
Me võime olla nii enesekindlad, kuna oleme edukad teatud asjades,
samas kui me tegelikult pole seda üldse.
Meil toimuvad läbimurded ja ma olen ülimalt tänulik nende eest,
kuid kohtudes kõigi oma juhtidega ma lausa nõuan neilt,
et arendades erinevaid võrgustikke ja tegevusi, mida me teeme,
ma ei taha pühendada oma elu
vaid meie liikumises töötavatele inimestele.
Kui mul on võimalus minna
luteri kiriku poolt korraldatud Püha Vaimu konverentsile,
siis ma naudin seda täiega!
Mulle meeldib olla seal,
keset kõiki neid Püha Vaimuga täidetud luterlasi.
Ma teen ka koostööd katoliiklaste ja paljude teistega
ja ma olen nii tänulik selle eesõiguse eest,
sest igal ühel neist on midagi nii unikaalset pakkuda.
Nii et kui meie kogudusest peaks eales minema välja sõnum,
et meiega liitumiseks peab hülgama oma endise koguduse,
siis see on absoluutselt vale!
Sest mida see teeb, on,
et see loob ühe pinnase
veelgi suurema ja sügavama pettuse levikuks.
Sest Korintose kogudus jõudis omadega punkti,
kus nad hakkasid tolereerima ebamoraalset eluviisi,
mida isegi ilmalikud inimesed ei aktsepteerinud.
Kuid see pettus erileeride vahel stiilis: "Järgi üht ja hülga teine!"
kupatas neid juba läbikukkumise teele.
Kuid lähme edasi.
1 Korintlastele 3:1-4 tõstatab Paulus selle sama teema.
Ma olen absoluutselt selle poolt,
et pühendada end oma juhile või vaimulikule juhtkonnale.
Ma usun täiega sellisesse lojaalsusesse,
kuid see ei tohiks kunagi tulla kellegi teise hülgamise arvelt.
Nii et Paulus paneb nad seisma silmitsi oma lihalikkusega,
öeldes 3. salmi lõpus:
"Eks te siis ole lihalikud ja eks te käitu inimlikult?"
Näed sa, mida ta siin ütleb?
Oled kindlasti kuulnud kedagi peale mõne apsaka tegemist ütlevat:
"Ma olen ju kõigest inimene!"
Jah, sa olid.
Jah, sa olid kõigest inimene,
kuid siis juhtus midagi
ja Piibel ütleb, et sa oled nüüd uus loodu.
Kõik vana on möödas ja uus on tekkinud.
Seesama Vaim, kes äratas Jeesuse surnuist,
on asunud elama sinu sisse,
tegutsedes alati selle nimel,
et muuta sind Kristuse - Jumala Poja sarnaseks.
Nii et kui Paulus ütles, et me käitume lihalikult,
siis ta ütles ka, et Jumala Vaim me sees
võtab meilt õiguse ajada enam midagi oma inimlikkuse kaela.
Sul pole enam mingit õigust elada nagu tavaline inimene.
Jumala Vaim, kes äratas Jeesuse surnuist,
elab sinu sees
ja annab sulle armu ning võimekust
elada kõrgemal tasemel kui tavaline, lihalik inimene.
Aamen, Bill. See oli hea mõte!
Nüüd aga jõuame ühe kummalise kohani.
Muide, ma õpetan sel teemal palju, kui eripaigus ringi reisin,
sest mulle meeldib õpetada Kristuse Ihule tema pärandist
Kujuta ette järgmist.
Üks su lähedane, kes oli pururikas, on surnud
ja notar kutsub sind teatud ajaks oma vastuvõtule.
Seal me siis oleme - kõik koos avaras notaribüroos,
kuna me lähedane suri ja jättis meile oma päranduse.
Jumalariigi pärandusega on aga üks kummaline asi.
Kui maises sfääris peab keegi surema selleks, et sa oma päranduse saaksid,
siis vaimses sfääris pead sina surema, et oma pärandus kätte saada.
Õige väike vahe.
Nii et me istume seal notaribüroos ja notar võtab selle testamendi,
olles kohe-kohe valmis ette lugema, mida me kõik saame.
Me suudame vaevu paigal püsida
ja kui siis testament on ette loetud,
saame teada, et me kõik saame ühesugused asjad.
Paulus ütleb salmis 21:
"Nõnda ärgu siis ükski kiidelgu inimestest,
sest teie päralt on kõik."
Ja siis ta loetleb, mis see kõik on.
"Olgu Paulus, olgu Apollos, olgu Keefas..."
Ehk teisisõnu ütles ta:
"Te lahterdate end erinevate juhtide järgi,
samas kui kõik nad peaks olema teile kasuks.
Kõik ja mitte vaid üks!"
Mõistate te?
Nii et ta alustab nende lõhenemisest
ja ütleb siis midagi, mis on täiega üle mõistuse.
"Nõnda ärgu siis ükski kiidelgu inimestest,
sest teie päralt on kõik: olgu Paulus, olgu Apollos, olgu Keefas,
olgu maailm..."
Halloo! Teile ulatati just kogu planeet.
On lausa naljakas, kuidas mõned õpetused väidavad,
et maailm saab hävitatud Jumala poolt,
samas kui siin on kirjas, et sa hoopis pärisid selle.
"Olgu maailm, olgu elu, olgu surm, olgu käesolev, olgu tulev -
kõik on teie päralt,
teie olete aga Kristuse päralt ja Kristus on Jumala päralt."
Mille ta siin just ette luges?
Nimekirja, millest enamus meist Piiblit lugedes üle lipsaks,
kuna see on liiga suur asi, mida mõista.
Kuid Paulus ütles:
"Hää küll, Jumala rahvas - planeet Maa on teie."
Mis minusse puutub,
siis ma pean vahel tõmbuma oma urgu,
karjuma-kisendama seal mõnda aega
ja siis ma tunnen end jälle paremini,
suutes jätta selle teema järgnevaks kuueks kuuks rahule.
On üks täiesti väärastunud liikumine, mis tõmbab mu seesmiselt tükkideks.
See käib mulle täiega pinda!
Liikumine, mis ülistab loodut enam kui selle Loojat.
Mis ülistab loodut ja eirab selle Loojat.
Peab ikka eriline kuldaju olema,
kui võtta mõni ese ja öelda, et sel pole olnud loojat.
See ajab mind närvi. Juhuks, kui te juba märganud pole.
Kuid taoline liikumine sündis vaakumis,
mille kogudus ise lõi.
Sest kuna kogudusel pole selget sõnumit selles vallas,
on ta andnud rumalusele võimaluse vohada neis küsimustes.
Kuid Jumal ütleb...
Tunnen end juba palju paremini.
Las mõni kuu minna mööda ja me võtame selle teema uuesti üles.
Nii et Paulus ütles, et Maa kuulub meile.
See on huvitav!
"Sest teie päralt olgu elu,
olgu surm..." Oih, selle osas peab ettevaatlik olema.
Ja siis ta ütleb: kõik käesolev.
See tähendab, et kõik, mis on praegu, kuulub sulle.
Miski ei valitse sinu üle,
vaid sina saad hallata kõike, mis on praeguses hetkes,
täites seeläbi Jumala eesmärke.
Ja siis ta lisab, et ka kõik tulev kuulub teile.
Kuidas on võimalik omada olevikus seda,
mis pole veel sündinud?
Ja ometi ütleb Paulus, et see on osa te pärandist.
Mulle muidu meeldib õpetada selle salmi põhjal,
kuid täna ma seda ei tee.
Lähen selle asemel hoopis tagasi salmi 21 juurde,
kus on öeldud: "Ärgu siis ükski kiidelgu inimestest."
Miks?
Sest kõik on teie päralt.
Kuulake hoolega!
Miks peaks Issand andma sulle ja mulle kõik asjad?
Sest kui Ta ütleb "kõik", siis Ta ka mõtleb kõike.
Kõik, mis on eales olemas.
Miljardid universumid ja sfäärid, millele me pole pilkugi heitnud;
kõik vaimsed ja maised sfäärid.
Kõik need asjad, mida me pole märganud
või millele me pole isegi mõelnud.
Need, kes on uurinud planeetide suurusi,
ütlevad, et planeet Maa on nende kõrval kui liivatera
või pisemgi veel.
Lisaks planeedile Maa on nii palju universume ja maailmu
ja Paulus ütleb, et see kõik on teie.
Miks peaks Jumal andma meile kõik taevased sfäärid, meelevalla,
valitsuse, väe ja puhtuse?
Miks Ta peaks need andma sulle ja mulle?
Mitte igavikus.
Kui see oleks igavikus antud, siis ma suudaks seda ehk veel mõista,
sest osa meie pärandist on ka igavik, kus saame koos Kristusega valitsema.
Kuid mu küsimus on:
miks peaks Jumal andma selle kõik meile juba praegu?
Sest vähemalt nii on Ta oma Sõnas öelnud.
Johannese 16. ptk's oli Jeesus koos oma jüngritega
ja Ta ütles: "Isa käes on kõik
ja Ta on andnud kõik need asjad mulle.
Mina omakorda aga annan kõik need asjad teile.
Ja Püha Vaim, kelle mina teile saadan,
kuulutab teile kõiki asju."
See on üks imeline kirjeldus
ja te peate mõistma järgmist:
Jeesus Kristus on oma olemuselt igavene Jumal, mitte loodud olend.
Jumalana omas Ta juba kõike,
kuid inimeseks saades
ei loobunud Ta vaid kõigist oma õigustest Jumalana,
aga Ta loobus ka kõigest, mida Ta omas.
Ta ohverdas kõik selle, mida omas,
võttis inimese kuju,
rippus ristil, surres minu eest
ja kandes karistust, mille mina olin ära teeninud,
nii et ma võiks saada osa sellest, mille Tema oli ära teeninud.
Ta loobus kõigest.
Nii toob Ta ka Johannese 16 ptk's oma jüngrite jaoks esile
minu jaoks ühe liigutavaima kirjakoha,
mida olen eales näinud.
Jeesus kirjeldab seal, kuidas kõik see on Talle tagasi antud.
Kuidas Ta selle sai?
Ta päris selle kui inimesena.
Ta päris kõik selle, millest oli enne loobunud,
ta päris selle nüüd inimese pojana.
Ta loobus kõigest Jumala Pojana ja päris selle tagasi inimese pojana.
Miks?
Seda seetõttu, et kaasata ka sind sellesse.
Ta päris kõik kui meie vanema vennana,
pöördudes seejärel meie poole ja öeldes:
"Kõik, mis Isal on, on ka minu ja ma annan selle kõik nüüd teile."
Miks Ta peaks andma meile kõik need asjad?
Tänu meie ülesande suurusele ja olulisusele.
Kui mõistaksime täielikult Jumala plaane,
mida Ta tahab meis ja meie läbi korda saata
siin planeedil Maa,
siis mõistaksime ka, et Ta ei lase millelgi raisku minna.
Jah, Ta tegi kahest kalast ja viiest leivast suure hulga toidust,
kuid kandis samas hoolt ka selle eest,
et jüngrid hiljem kõik raasukesed kokku koguksid.
Jumal on alati väga helde, kuid mitte kunagi raiskav -
ta on universumi ülim ja parim haldur.
Nii et miks peaks see ülim Haldur andma sulle ja mulle kõik asjad?
Sest see oli üks tark investeering seltskonda inimestesse,
kellele oli antud ülesanne tuua muutus planeedile Maa.
See Johannese 16 ptk. on minu jaoks imeline pilt sellest,
kuidas Jumal kannab kõik need vahendid sinu kontole.
Kujutame ette, et see lava siin on Jeesuse pangakonto,
mis kätkeb endas kõike.
Nii taevasest sfäärist, elust, loodusest kui kõigest.
Ta ütles: "Püha Vaim võtab sellest, mis on minu
ja kuulutab selle teie omaks."
Ta võtab sellest kõiki asju hõlmavast pärandist
ja edastab selle läbi kuulutatud sõna teie kontole.
Igakord, kui Jumal sinuga räägib,
kannab Ta seeläbi midagi taevaselt kontolt üle sinu kontole.
Seetõttu ongi öeldud, et inimene ei ela ainuüksi leivast,
aga igast sõnast, mis lähtub Jumala suust.
Jumala enese hingus kannab taevase varustuse sinu ellu,
muutes selle sinu varustuseks,
et saaksid tuua esile muutusi oma ühiskonnas.
"Püha Vaim võtab sellest, mis on minu ja kuulutab selle teie elude üle."
See ülekanne toimub siis, kui Jumal räägib.
Ja mil iganes Ta räägib, Ta ka loob.
Maailmad said loodud Jumala hääle peale.
Ta rääkis nad oma sõnaga olemisse.
Seega, kui Ta räägib ka meie südameisse,
vabastab Ta taeva reaalsuse meie südameisse,
mis on seespidiselt palju suurem kui kõik see, mida väliselt näeme.
Nii on.
Miks siis Paulus ütles, et ärgem kiidelgem inimestest?
Ärge taandage lojaalsust tasemele,
kus ühele lojaalne olemine tähendab teise hülgamist.
Mida ta ütles?
"Ärgu siis ükski kiidelgu inimestest, sest teie päralt on kõik."
Millele ta vihjab?
Kui kiitled osadest inimestest,
eraldades end ülejäänud Kristuse Ihust,
ei saa sulle su pärandust usaldada
ja sa kaotad ligipääsu kõigile neile asjadele, mida vajad,
et viia täide sulle antud ülesanne.
Ära kiitle inimestest, sest kõik asjad on sinu.
Kes iganes taandab Jumalariigi lojaalsuse
inimliku lojaalsuse tasemele,
talle ei saa usaldada neid vahendeid ja seda autoriteeti,
mida läheb tarvis selle rajamiseks maailmas,
mida Jumal tahab rajada.
Sest nad on vahetanud Jumalariigi kontseptsiooni
isikliku hüvangu saamise vastu.
"Ärge kiidelge inimestest!" Miks?
Sest kõik on teie.
Ära tühista oma ligipääsu kõigele sellele, mis tarvis,
et tuua esile muutust, milleks Jumal sind on kutsunud.
Taanieli 4.
Kuidas meil ajaga on? Väga hästi.
Kohe väga hästi.
Paari tunni pärast on ka juba järgmine teenistus
ja see saab olema vinge!
Taanieli 4.
Mind ajab naerma, kui kuulen inimesi rääkimas,
kui raske õhkkond neil töö juures valitseb.
Olgu see siis tänu ülemusele, kes on liiderlik või varastab raha,
kes ropendab kogu aeg või teeb allapoole vööd nalju.
Tahan, et kujutaksid endale Taanieli ette.
Taaniel oli u 15-aastane,
kui sõjavägi tuli ta linna, tappis ta vanemad,
võttis ta vangi,
kastreeris ta, tehes temast eunuhhi
ja viis ta kuningas Nebukadnetsari kotta.
Talle õpetati babüloonlaste keelt ja kultuuri,
mis omakorda õpetas teda tundma ebajumalaid.
Ta oli pandud elama keset võlureid, nõidu, selgeltnägijaid -
kõiki neid, kes toimetavad deemonlikus sfääris.
Usun, et see tolle aja kuningriik
oli kõige deemonlikum kuningriik üldse,
mis planeedil Maa eales eksisteerinud.
Ülim näide kurjuse mõjust maa peal.
Taaniel oli pandud elama keset seda kõike
ja tema ülesandeks oli teenida kuningas Nebukadnetsarit.
Nebukadnetsar oli Vana Testamendi kõige kummalisem kuju üldse.
Tegelikult on Piiblis kaks sellist äärmuslikku ja hullumeelset venda -
Nebukadnetsar Vanas Testamendis
ja deemonitest vaevatud mees Uues Testamendis.
Need kaks olid peaaegu ebainimlikud kujud -
seda siis üleloomulikus mõttes.
Kuid samas deemonite poolt inspireeritud ja väestatud.
Taanieli ülesanne oli teenida seda kuningat.
See kuningas ei teinud vahet Jumala prohvetitel
ja deemonitest vaevatud prohvetitel,
nii et tema jaoks oli Taaniel ühes pajas kõigi teistega.
Kujuta ette, et sa püüad peegeldada puhtust
ja Kristusele pühendumises peituvat väga
ning su ülemus paneb sind ühte patta kõigi nõidade ja selgeltnägijatega.
Kujuta ette, et oled keskkonnas,
kus kõik su ümber on täidetud deemonliku väega.
Kujuta ette, et teenid kuningat, kes teeb endast kuju
ja laseb tappa igaühe, kes selle kuju ees ei kummarda.
Sel vennal oli tõsiseid probleeme.
Ta on kogu Vana Testamendi kõige suurem egomaniakk.
Ta tahtis, et kõik ülistaks teda.
Ta lõi isegi kuju endast,
tappes kõik, kes selle ees ei kummardanud.
See oli mees, keda Taaniel pidi teenima.
Mida?
Sul oli ka selline ülemus?
Oh aeg! Jeesus aita!
Kuid näete te seda pilti siin?
Me ei räägi siin kuningapaleest,
mis on inspireeritud deemonlikest asjadest,
vaid tervest linnast!
Kogu selle deemonlik mõju oli nii avalik,
et ainuüksi sinna linna minek tõi kaasa rõhumise.
Ja ometi oli Taaniel määratud elama sinna ja teenima kuningat.
Lihtsalt uskumatu!
Taaniel saavutas lõpuks mingigi maine kuninga silmis,
olles tõlgitsenud osasid kuninga unenägusid.
Nebukadnetsar oli näinud unenäo, mis teda häiris.
Taaniel 4:16
"Taaniel, kelle nimi oli Beltsassar, kohkus siis hetkeks
ja ta mõtted ehmatasid teda.
Kuningas rääkis ja ütles:
Beltsassar, ärgu unenägu ja selle tähendus sind ehmatagu!”
Beltsassar kostis ja ütles: Mu isand!
Unenägu tabagu su vihkajaid ja selle tähendus su vaenlasi!"
Ja siis ta tõlgitses kuningale selle unenäo tähenduse,
mille põhisõnum oli,
et kuningas Nebukadnetsarit ootas ees Jumala kohtumõistmine
tänu tema ülbusele, enese ülistamisele
ning sellele, et ta lõi endast kuju ja ootas, et kõik seda kummardaksid.
Sel mehel oli ikka tõsiseid probleeme
ja Jumal oli toomas oma kohust tema üle,
andes talle esmalt unenäo.
Taaniel pidi seda tõlgitsema, kuigi ei tahtnud seda mitte.
Kuid Taanieli lojaalsus tuleb siiski esile.
Rohkem kui üheski teises piiblisalmis, millele oskan mõelda.
Saades tõlgenduse sellele unenäole, on Taaniel väga häiritud,
sest ta teadis, et see tähendab Jumala kohut kuninga üle.
Kuningas aga nägi, et Taaniel vajus näost ära
ja ütles, et vajab kindlasti kuulda seda tõlgendust.
Mispeale Taaniel vastas:
"Ma väga sooviks, et see tähendus tabaks su vaenlasi
ja mitte sind."
Olgem ausad.
99% sajast kui mitte 99,9% tuhandest kristlasest,
kes oleks taolises olukorras,
ütleks kuningale: "Ma ju ütlesin sulle!"
"Sa lõikad, mida külvad.
Oled olnud jumalakartmatu kuningas, keda olen püüdnud teenida,
kuid nüüd tuleb Jumala kohus su üle."
Miks oli Jumalal võimalik tuua oma kohtumõistmine?
Sest Taaniel oli seal, et seista oma kuninga kõrval.
Me peame mõistma, et Jumal toob oma korrigeeringu sinna
kus on inimesi,
kes seisavad teiste kõrval armus ja lojaalsuses.
Sa ütled: "Aga me peaks olema eraldatud maailmast!
Peaksime hoidma end puhtana maailma rüvedusest!"
Ütle seda Jumalale!
Sest Jumal määras Taanieli töötama deemonitest vaevatud kuningaga,
kes püstitas iseendale kuju ja ootas inimeste ülistust.
Jumal andis Taanielile selle ülesande.
Meie aga võtame religioossed printsiibid,
mis räägivad enese puhtana hoidmisest
ja kasutame neid enda huvides ära,
et mitte tunda end ebamugavalt maailmas, kus valitseb kaos.
Samas kui tolle hetke jaoks antud sõnum
tõi kaasa nii totaalse muutuse selle deemonliku kuninga juures,
et temast sai üks kahest suurest kangelasest Piiblis,
kelle elu sai muudetud.
See deemonitest vaevatud mees, keda Jeesus Uuest Testamendis aitas
Need mõlemad on hämmastavad lood!
Kuid kui Jeesus aitas seda deemonitest vaevatud meest -
meest, kes oli nii vaevatud, et see oli lausa ebainimlik.
Kõige hullem versioon üldse deemonitest vaevatusest.
Ta langes Jeesuse jalge ette, kummardas Teda
ja Jeesus tegi ta vabaks, nii et mees sai tagasi selge mõistuse.
Ja isegi, et ta oli nüüd normaalne, värises kogu linn ta ees,
mis on muidugi veel omaette teema.
Kõik olid rahul siis,
kui ta öösiti ulgus, kasse-koeri sõi või mida iganes muud tegi.
Kuid niipea, kui ta normaalseks sai,
võeti tõrjuv hoiak stiilis: "See on see mingi sekt me linnas!"
Jumala vägi on puudunud kirikutest nii pikka aega,
et kui see siis lõpuks välja ilmub, peavad inimesed seda Saatana teoks.
Kuid see on jälle teine teema.
Nii et rahvas näeb seda meest saamas vabaks,
saades tagasi ka oma selge mõistuse.
See kõik sündis tänu kokkupuutele väega.
Jeesus vastandus deemonitega selle mehe sees
ja tegi ta neist vabaks.
1-sammu programm - pimedusest valgusesse,
kus mees sai vaid ühe hetkega vabaks.
Kõige hullem olukord üldse
sai muudetud vaid ühe vabastamise teoga,
kui Jeesus selle mehega tegeles.
Hämmastav näide vabanemisest!
Mis Vanas Testamendis juhtus?
Seal polnud küll tegu avaliku kokkupuutega väega,
vaid Taanieli "varjatud missiooniga", kuid see oli sama tegus ja võimas.
Sest Jumal võttis killukese juuretist, kelle nimi oli Taaniel
ja pani ta keset Babüloonia süsteemi, mis oli nii reostunud.
Babüloni impeeriumi eeskuju korruptsioonist ja rikutusest
on aga püsinud kuni tänase päevani
kui standardina kurjusest ja korruptsioonist.
Taaniel aga määrati teenima kogu selle süsteemi peameest
otsekui killuke juuretist, et mõjutada tervet taigna käntsakat.
Ta elas kogu selle süsteemi sees, tehes seda õiglaselt ja puhtalt.
Ja kui ta inimlikult olekski võinud näidata kuningale näpuga, öeldes:
"Ma olen sind ustavalt teeninud
ja püüdnud sulle jätkuvalt jagada Jumala Sõna,
kuid sa oled mässanud Jumala vastu,
saades nüüd selle, mille oled ära teeninud."
Kui enamus väljendaks end nii, seistes kuningale vastu,
astus Taaniel hoopis kuninga kõrvale, keda ootas Jumala kohus
ja ta ütles: "Kui vaid see sõna tabaks su vaenlasi ja mitte sind."
Kujutad sa üldse ette,
mida see võis tähendada Taanieli jaoks,
kes püüdis elada õiget elu selle väärastunud ühiskonna keskel?
Ta pere oli hukatud,
kuid tal oli see Jumalalt saadud ülesanne.
Kujutad sa ette seda andestamise teemat,
millega Taaniel samuti tegelema pidi.
Kuid hetkel, kus enamus meist põrutaks: "Ma ju ütlesin sulle!",
seisis Taaniel oma kuninga kõrval.
Mitte, et kiita takka kuninga patule
või öelda, et tolle ebajumalate teenimine
oleks aktsepteeritav.
Kuid ta otsustas seista mehe kõrval, keda oli peagi tabamas Jumala kohus
ja ütles: "Kui see vaid tabaks su vaenlasi ja mitte sind!"
Taoline lojaalsus on ülimalt harva esinev nähtus,
kuid tõi esile absoluutselt hämmastava lõpptulemuse.
Vaatame salmi 34 Taanieli 4 ptk's.
"Nüüd mina, Nebukadnetsar,
kiidan ja ülistan ja austan taeva kuningat,
sest kõik tema teod on tõde ja tema teed on õiged!"
Nebukadnetsar oli elanud 7 aastat kui loom väljal.
Tal polnud elust ja asjadest vähimatki selget arusaamist.
Tema keha kattis kui sulestikuna karvkate,
nii et ta nägi välja nagu koletis. Nagu loom.
Tema, kes ta oli suurima impeeriumi kuningas.
Ta elas põldudel, süües rohtu nagu lehmad.
Ta oli kui elajas.
Kuid seal väljas olles tuli korraga ta selge mõistus tagasi
ja milline oli ta esimene reaktsioon?
Austada ja ülistada Jumalat.
See on üks erakordne Vana Testamendi näide
nö varjatud teenistusest.
Jah on aegu, kus sa kuulutad inimestele avalikult,
tehes seda kas tänavail, või ukselt uksele käies.
Aegu, kus küsid oma kolleegilt, kas ta vajab mõnda imet
ja sa palvetad näiteks mõne ta sõltuvuse pärast,
et see saaks murtud.
Nii et see on selline otsene kontakt,
kus sa ütled, mida pimeduse jõud on inimeselt röövinud.
Kuid on ka aegu, kus ühe elu, pere, linna või rahva muutus
peitub nö "varjatud teenistuses".
Kui meil on austus mõne ärimehe suhtes,
kes on kutsutud tegutsema ärimaailmas,
siis me ei taha kuidagi kahandada tema edukust ärimaailmas
tõustes näiteks keset restorani toolile püsti
või korraldades mõne muu stseeni,
kus kuulutada kõigile kõva häälega imest, mida oleme kogenud.
Pigem tuleb väärtustada selle inimese positsiooni ühiskonnas
ja tungida sellesse süsteemi läbi pikaajalist mõju omava nähtuse,
milleks on lojaalsus.
Lojaalsus on algul küll raske,
kuid toob endaga pikemas perspektiivis kaasa
uhked dividendid.
See on see, kuidas lojaalsus toimib.
Uurisin lojaalsuse tähendust nii seletavast sõnaraamatust,
kui Õpetussõnade raamatust
ja selle sõna kohta on öeldud,
et see tähendab "pühendumise tegusid".
Pühendumise teod.
Mõtle sellele.
Teod, mis lähtuvad pühendumisest.
Paljud kuulutavad oma lojaalsusest,
kuna igaühele on antud teatud tase austusest,
mida nad kogevad neid ümbritsevate inimeste poolt.
Kuid lojaalsus, milles me räägime,
tähendab seisukoha võttu millegi osas,
millest meid ümbritsevad inimesed võivad valesti aru saada.
Taanieli seltskonda kuulus vaid käputäis ustavaid sõpru -
Sadrak, Meesak ja Abednego.
Mehed, kes pääsesid tulisest ahjust.
Kuid olles seal ahjus hoopis neljakesi,
tõid nad ühe totaalse muutuse selle rahva sekka.
Lojaalsus tähendab vahel ka seda,
et seisad inimeste kõrval, keda Jumal tahab distsiplineerida.
Miks?
Sest Ta tahab, et keegi oleks seal olemas nende jaoks,
kui nad nö mõistusele tulevad.
Miks?
Sest sel juhul oled sina see, kes neile meelde tuleb.
Siin see Nebukadnetsar oli -
seistes Jumala ees ja tõstes oma kiituse hääle.
Vaata Taanieli 4:34
"Nüüd mina, Nebukadnetsar,
kiidan ja ülistan ja austan taeva kuningat,
sest kõik tema teod on tõde ja tema teed on õiged!
Tema võib alandada neid, kes käivad kõrkuses.”
Assa mait!
Tal oli oma isiklik kogemus selle viimase lõigu osas.
Mis juhtus?
Deemonitest vaevatud mees kohtus Jumala väega,
sai muudetud
ja tõi kaasa muutuse kõigisse ümberkaudsetesse piirkondadesse,
kes olid varasemalt hüljanud Jeesuse.
Nad olid ajanud Jeesuse ühes oma jüngritega linnadest välja
ja Jeesus saatis neile tagasi mehe, kes oli just vabaks saanud.
Järgmine kord, kui Jeesus välja ilmus,
tuldi Teda igast kui viimsest külast kuulama.
Miks?
Väelisest kokkupuutest lähtuv mõju muutis kogu selle piirkonna.
Me saame sellest üsna hästi aru.
Teine näide aga siis see,
kus sind kupatatakse süsteemide keskele,
mis on vahel pimedad.
Ma ei tea, miks me ootame,
et uskmatud elaksid õilsat ja püha elu?
Jumal ei saada meid sinna valitsema, vaid teenima
ning peegeldama Kristuse armastust.
Mida see tähendab?
Kui keegi läheb läbi raskuste tänu Jumala poolsele korrigeerimisele,
siis kus sa omadega oled?
Nii lähedal, kui vähegi võimalik.
Miks?
Sest nad vajavad sind,
kui nad hakkavad mõistma, mis toimub.
Keegi peab neile meelde tuletama, milline elu tegelikult olema peab
ja kuidas tegelikult erinevate eluteemadega toime tulla.
Avalik ja varjatud teenistus.
Mõlemad need kaks olid kasutusel nii Uues kui Vanas Testamendis,
et tuua minu meelest esile kaks Piibli kõige suuremat muutumist -
deemonitest vaevatud mees ja Nebukadnetsar,
kellest mõlemast said Jumala kummardajad.
Neist mõlemast said Jumala kummardajad.
Mul on nii hea meel, et teile siin rääkides ma tean,
et ma ei räägi ebalojaalsetele inimestele.
Sest ma näen päevast päeva teie tohutut pühendumist
nii me koguduses kui väljaspool seda.
Olen nii tänulik selle eest, et lihtsalt sõnugi pole.
Kuid samas kogen,
et peaksime sellele pisut hoogu juurde andma,
mõeldes, mil moel oleme me asetatud oma kogukonda,
et imbuda vaikselt sellesse "Babüloni süsteemi"
ja osutada selles tõelist armu ja kaastunnet.
Osutada kõrgemal tasemel, mida lojaalsus endast kujutab,
selle asemel, et öelda,
et see inimene saab seda, mille on ära teeninud.
See tähendab seista ja paluda Jumala armu,
et see olukord pöörduks.
See tähendab olla olemas nende jaoks,
kui nende pilt lööb selgeks
ja nad mõistavad: "See on see, kuidas peaksin elama."
ning nad tõstavad oma käed ning ülistavad ainust, tõelist Jumalat.
See on see eesõigus, mis meil elus on -
tuua läbi lojaalsuse esile muutust.
Ma ei tea, mis on su mõtted oma elu, mineviku või oleviku suhtes,
kui taoline teema esile kerkib.
Kuid ma kogen, et see protsess, mille keskel me Jumala tahtel oleme,
et tuua üht muutust meie linna,
siis tahan siinkohal tuletada meelde üht prohvetlikku sõna,
mille me aastaid tagasi saime
ja see ütles,
et kui üks linn langeb totaalselt Kristuse armastuse mõju alla,
siis see põhjustab doomino efekti üle kogu me maa,
kus linn linna järel saab seda kogema.
Me usume, et me linn - Redding ja kogu me piirkond
saab olema üks neist linnadest,
mis saab kogema Kõikveälise Jumala mõju ja armu.
Kuid see sünnib inimeselt inimesele nii tänavateenistuses,
jalgpalli mängudel,
tööpaikades, ukselt-uksele kuulutades jne.
Kuid lisaks sellele on veel üks tasand, mille tahaksin väga esile tõsta -
Jumal tahab võtta nii sind kui mind valguse, soola ja juuretisena
ning puistada meid laiali,
nii et meie kohalolek peegeldab Tema Kuningriigi väärtusi
ja meie tohutut lojaalsust inimeste suhtes,
kelle ellu Jumal meid on määranud.
Et meil oleks võimalik
kuulutada Tema sõnumit läbi oma eluviisi,
mis on nö sõnadeta lugu.
Me ei kuule Taanielilt ühtki jutlust sellest, milline lojaalsus välja näeb.
Ta ei puhu kusagil pasunat ega ütle: "Nägid sa, ma olin su kõrval?
Siis, kui ma tegelikult poleks pidanud."
Kõik, mis sul on, on Kuningriigi vägi
ja Jumal ütleb, et taevane Kuningriik on nagu juuretis,
mis killukesena taignasse sattudes hakkab mõjutama kogu tainast.
Miks on Jumal andnud sulle ligipääsu kõigele?
Seda seetõttu, et ülesanne, mis meile antud,
nõuab kõigi vahendite kasutamist.
Pane oma käsi oma südame kohale ja ma palvetan su eest.
Isa, me täname Sind selle eesõiguse ja ülesande eest,
mille oled meile andnud.
Ma ei mõista, mida see tähendab,
et maailm, elu ja surm kuuluvad kõik meile;
et nii minevik, olevik kui tulevik kuuluvad meile.
Kuid see elustab mind seesmiselt, kui seda loen
ja õhutab veelgi üles mu pühendumist ja alistumist Sinu suhtes,
tuues esile südamehüüu: "Jumal, aita mind!
Jumal, aita meid meie uskumises ja pühendumises,
et elada välja Sinu Kuningriigi tõdesid.
Ma palun iga inimese pärast, kes on lojaalsuse osas läbi kukkunud
ja kelle jaoks lepingu murdmine on muutunud eluviisiks,
et sa vabastaks neid sellest just praegu;
sellest lepingu murdmise tsüklist.
Ole armuline me kogudusele just praegu,
et me võiks jätta ühe sügava jälje oma linnale
tänu tõeliselt pühendunud lojaalsusele.
Ma palun seda kõike Jeesuse nimel.
Kas ma mainisin teile seda lugu Ray Larsoni kinnisvaratehingust?
Las ma teha seda ruttu.
Ray Larson oli selle koguduse pastor enne minu tulekut.
Betheli kogudus asus enne jõe ääres, tõeliselt kenas kohas.
Pr. McConnell McConnellite Fondist, mis on Reddingis väga kuulus,
oli tol ajal veel elus
ja talle väga meeldis me koguduse krunt
ja ta tahtis selle ära osta.
Ta rääkis sellest Ray Larsoniga
ja Ray oli nõus selle teatud hinna eest maha müüma.
Peale nende kohtumist tuli üks teine ärimees Ray juurde,
kes tahtis ka seda krunti,
pakkudes selle eest oluliselt suuremat summat.
Ray ja selle naise vahel polnud mingit kirjalikku lepingut.
Ainuüksi suuline kokkulepe müüa krunt naisele teatud hinna eest.
Keegi teine aga tuli ja pakkus selle eest palju rohkem.
Ray aga jäi oma otsuse juurde pr. McConneli kasuks,
kuulutamata kellelegi, et ta sai küll suurema pakkumise,
aga näed - jääb ikka algse plaani juurde.
Ta pidas lihtsalt alandlikult ja vaikselt kinni suulisest kokkuleppest
et McConnelid saaks osta selle maa kokkulepitud summa eest.
Naine kuulis siiski kuskil seltskonnas,
et Rayle pakuti rohkem raha kui see, mida ta oli talle maksmas.
Kuid tänu suulisele kokkuleppele jäi Ray algse otsuse juurde.
See liigutas seda naist nii väga,
et kuigi McConnelite Fond
ei anna iialgi laenu ühelegi kristlikule organisatsioonile,
korraldas naine väga madala %-ga laenu andmise,
mis tänaseks on tasutud,
kuid millega me saime ehitada selle hoone siin.
Ja lisaks sellele tegid nad veel ka täiendava annetuse selle hoone jaoks.
Miks?
Sest lojaalsus läheb algul alati kalliks maksma,
kui tasub end pikemas perspektiivis alati ära.
Aamen.
Tõlge: Anne-Ly Raukas