SINU RIIK TULGU BILL JOHNSON
Tundub, et olete rõõmsad?
Kuidas ka ülistus oli?
Kas pole tore, et Jumal oli kohal?
Ma ei tea, kas olen seda teiega jaganud,
aga keegi ütles kord,
et kui Jumal ilmub kohale ja teid selle käigus maha ei löö,
on Tema soosing teie üle.
Mulle meeldib see mõte!
Kui Jumal ilmub kohale ja sa jääd selle keskel ellu,
on järelikult Tema soosing sinu üle.
Mulle see sobib.
Meil oli täna hommikul juhtidega väike eelteenistus,
kus oli tore kuulda erinevatest juhtumitest
ja jagada üksteisega rohket rõõmu ning üksteise üle prohveteerimist.
Reede õhtul, kui Kevin hakkas laulma, hakkas kellegi pime silm jälle nägema.
See tegi sellest küll ühe kordaläinud päeva.
Ühtlasi hakkas ka üks kurt kõrv kuulma.
Kevin, tule laula mulle ka. See on nii lahe!
Peame ühe teise laulu üles otsima,
mida Chris Overstreet aastaid tagasi laulis.
Kui paljud mäletavad seda laulu? "Kristus - tervendaja".
Meil on tänaseks koguduses juba palju uusi inimesi...
Chris, oled sa muidu täna siin?
Eeldavasti jutlustab kusagil.
Mu poeg on täna Atlantas,
Chris aga Riverville's,
aidates seal üht me uut pastorit ja sinna rajatavat kogudust.
Danny on Austraalias ja ma ei teagi, kus kõik teised on.
Kuid tänu Jeesusele, et kõik ülejäänud on siin.
Jagasin teile eelmine kord seda lugu. Kas keegi mäletab veel, millest?
Mida?
Chris sõitis bussiga Sacramento lennujaamas,
et jõuda parklast terminali.
Ta pöördus enda kõrval istuva naise poole
ja küsis, kas naine on eales kuulnud seda laulu: "Kristus - tervendaja"?
Sellist laulu pole tegelikult olemas.
See on kogu selle loo naljakas pool, et sellise nimega laulu pole olemas.
Chris isegi polnud sellest laulust kuulnud,
kuid ta küsis selle naise käest, kas too on?
Naine ütles, et ei ole,
mispeale Chris küsis: "Kas tahate, et laulan seda teile?"
See nõuab ikka tõelist julgust hakata laulma laulu,
mida pole eales varem lauldud.
Keegi pole seda eales kuulnud.
Naine oli nõus ja Chris hakkas laulma.
Kristusest, kes on tervendaja.
Me naersime end puruks, kui seda lugu kuulsime,
paludes, et Chris laulaks seda meilegi.
Kõik hüüdsid üheskoos: "Chris, laula seda meile!"
Me nautisime selles hetkes peituvat nalja,
kuid niipea, kui ta seda laulma hakkas,
langes Jumala ligiolu nii võimsalt, et pidime kusagilt kinni haarama.
Ma ei unusta seda kunagi!
Ja siis Kevin laulis reede õhtul ja silmad ning kõrvad avanesid. Vinge!
Vaatame Roomlastele 15.
Avage oma Piiblid Roomlaste 15. peatüki juurest.
Tahan rääkida täna üleloomulikust julgusest
ja julgusest kogeda üleloomulikku.
See pole kindlasti mitte mingi uus teema,
nii et põristan ikka ja jälle seda sama trummi.
Üks Uue Testamendi vankumatumaid teemasid on see,
et mil iganes Jumala rahvas omas suurt julgust
ja nad kõnelesid sellest suurest julgusest lähtuvalt,
siis see tõmbas Jumalat nendesse olukordadesse
ja Ta kinnitas neid julgeid sõnu oma imede- ja tunnustähtedega.
Seda mitte vaid korra või paar, aga palju, palju kordi.
Mil iganes Jumala rahvas julgusega jutlustas, kuulutas
või tunnistas,
oli tulemuseks see,
et Jumal ei suutnud ega tahtnudki jätta sekkumata,
öeldes "Aamen!" kõigi sõnade peale, mida kuulutati.
Paljud asjad, mida me usklikena tunnistame,
või mida ka jutlustame ja kuulutame (mitte ainuüksi kantslist),
ei vaja Jumala poolset kinnitust.
Kui me jutlused käsitlevad teemasid, mis on inimlikult tehtavad,
pole Jumalal vaja ilmuda välja, et kinnitada seda sõna.
Sest see on kinnitatav ka läbi inimese enda tegevuse.
Mida me vajame, on see, et Jumala rahva sees - minus ja sinus,
põleks õige sõnum.
Et kui me kuuleme, mida Isa ütleb,
saame me selle ka prohvetlikult välja öelda ja kuulutada.
Julged väljaütlemised ja isiklikud tunnistused.
Jumala asjade välja kuulutamine üle oma linna, pere, naabruskonna
või sõbra.
Kui need kuulutused on julged ja sündinud Jumala südamest,
siis need tõmbavad ka Jumala endaga kaasa,
nii et Ta ütleb: "Aamen!" kuulutatud sõna peale
ja kinnitab seda oma imega.
See on Uue Testamendi uskliku elustiil.
Roomlastele 15.
Apostel Paulus kirjutab roomlastele, öeldes salmis 18:
"Sest ma julgen ju rääkida ainult sellest,
mida Kristus paganate kuulekuseks on teinud minu kaudu sõna ja teoga."
Kas siin on kedagi, kes tahaks, et temagi elu kohta öeldaks kord,
et see inspireeris teisi olema kuulekad Jumalale?
Sa inspireerisid teisi olema kuulekad Jumalale.
Uurisime mõni kuu tagasi piiblilõiku Joosua 24:31,
kus on öeldud:
"Ja Iisrael teenis Issandat kogu Joosua eluaja
ja kogu nende vanemate eluaja, kes elasid veel pärast Joosuat
ja kes tundsid kõiki Issanda tegusid."
Iisrael oli inspireeritud armastama ja teenima Jumalat
ning kuuletuma Jumalale,
kuniks neil olid juhid,
kes olid saanud osa Jumala üleloomulikest sekkumistest.
Inimese vaimses DNA's juhtub midagi,
kui elame pidevalt asjade keskel,
mida me ise ei saa kontrollida ega selgitada.
Sest vabanemistes ja tervenemistes on midagi.
Imed, kus Jumal sekkub olukordadesse
ja need saavad muudetud Jeesuse nimel.
See kõik teeb midagi sellist, mida ei saa õppida koolis;
seda ei saa käte peale panemise kaudu
ega kusagilt juhtimisalastest õpikutest.
Inimsega, kes saab osa Jumala üleloomulikust sekkumisest,
juhtub midagi.
See muudab selle inimese DNA
ja võime istutada ning sütitada teistes leegi.
Taoline juht on korraga positsioonil,
kus ta saab sütitada inimeste südameis armastust ja kirge
Jumala asjade suhtes,
tuues sellega ka kaasa sõnakuulelikkuse.
Paulus ütles, et ta ise on elanud nii
ja räägib vaid asjadest, milles ta ise on olnud edukas.
Ta oli edukas nii sõnas kui teos,
sütitades paganaid kuuletuma Jumalale.
See on suur asi.
Sest sa ju tahad,
et su elu tulemusena armuksid teisedki Jeesusesse.
Seda seetõttu, et nad kohtusid sinuga.
Paulus kirjeldab salmis 19 neid võimsaid sõnu ja tegusid:
"Tunnustähtede ja imetegude väe läbi, Jumala Vaimu väe läbi,
nii et ma, alustades Jeruusalemmast ja liikudes ümberringi Illüüriani,
olen Kristuse evangeeliumi kuulutamise lõpule viinud."
Vaatame veelkorra salmi 19 algust:
"Tunnustähtede ja imetegude väe läbi, Jumala Vaimu väe läbi,
olen Kristuse evangeeliumi kuulutamise lõpule viinud."
Kuula veelkord!
"Tunnustähtede ja imetegude väe läbi, Jumala Vaimu väe läbi,
olen Kristuse evangeeliumi kuulutamise lõpule viinud."
See salm algas Pauluse ülestunnistusega millestki,
mida ta oli teinud ja mis oli inimlikult võimatu
ning lõppes klausliga:
"Ma olen Kristuse evangeeliumi kuulutamise lõpule viinud."
Tahaks teha ettepaneku,
et see sama salm võiks ilutseda paljudel lippudel
erinevates kirikusaalides üle kogu me maa.
Et see võiks ilutseda raamatute ja ajakirjade esikaantel ja traktaatidel
Et see võiks olla erinevate seminaride ja kursuste pealkiri.
Kui ta oleks maininud seal midagi, mis oleks olnud inimlikult võimalik,
oleks see juba ammu unustatud salm.
Kui Paulus oleks öelnud:
"Ma korraldan linna tulles kodututele ja vaestele banketi,
kuulutades seeläbi täiega evangeeliumi",
siis nii sina kui mina teame,
et pühapäevakoolid oleks sellest lähtuvalt
hakanud õpetama külalislahkusest.
Me seminarid ja piiblikoolid omaks kohe eraldi õpetust selle kohta,
kuidas korraldada bankette vaestele ja kadunud hingedele.
Ma üldse ei kahtle selle tõhususes.
Me endagi kogudus korraldab neid ja järgmine tuleb juba paari kuu pärast
Meile meeldib teha asju, mis on inimlikult võimalikud
ja see on ka ülioluline rakendada oma ande, oskusi ja ressursse,
et teha asju, mis on inimlikult tehtavad.
Kuid see ei tähenda veel seda,
et evangeelium saab täielikult kuulutatud.
Evangeeliumi täiskuulutusest annab märku see,
et seda järgivad imed ja tunnustähed.
Seda on oluline teada!
Kui Paulus oleks öelnud: "Ma paastun 2 päeva nädalas
ja seetõttu kuulutan ka täit evangeeliumi!",
siis meil oleks raamatud 48-tunnise paastu kohta
ja seminarid ning õpetused selle kohta,
kuidas teha läbi 48-tunnine paast.
Sest see on inimlikult võimalik.
Kuid see salm mainis võimsaid imesid ja tunnustähti,
mis sündisid läbi Jumala Vaimu väe.
Tänu sellele sai Paulus kuulutada täit evangeeliumi.
Evangeeliumi täis-sõnumist annab tunnistust see,
kui pimeduse jõud tuuakse päevavalgele,
kui inimesed saavad vabaks ja nende ihud terveks,
abielud saavad taastatud ja ettevõtted muutuvad edukaks.
Kuulsin alles möödunud nädalal lugu ühest pankrotti minevast ettevõttest.
Üks kristlane sai tunnetusesõna, andes selle edasi ühele teisele
ja see teine ütles: "See puudutab mu ülemust!"
Ülemus ei tahtnud, et ükski ta töötajatest teaks,
et ta ettevõte on pankroti äärel.
Nii et ta küsis: "Kes rääkis sulle mu majanduslikest raskustest?"
See prohvetlikult kõnelenud isik kuulutas talle Jumala tõotustest
ja hetkest, mil ta sinna kontorisse astus
ning selle firmaomaniku eest palvetas,
selle firma käive kolmekordistus ning on kaugel pankrotist.
See on Jumala vägi
ja see on, mida tähendab täisevangeeliumi kuulutamine.
Apostlite teod 14:1.
Apostlite teod 14:1 - kohe enne Rooma kirja.
"Aga Ikoonionis sündis, et nad tulid juudi sünagoogi
ja kõnelesid seal nõnda,
et suur hulk juute ja kreeklasi sai usklikuks.
Aga sõnakuulmatud juudid
õhutasid ja ärritasid paganate hinged vendade vastu vihale."
Kus on me lahinguväli?
Mõtetes.
Salm 2: "Aga sõnakuulmatud juudid
õhutasid ja ärritasid paganate hinged vendade vastu vihale."
Salm 3 ütleb, et seetõttu viibisid nad seal kauemat aega.
Ajal, mil misjonärid lahkusid Hiinast, kuna kommunistid võtsid maa üle,
siis minu onu, kellel olid ka väikesed lapsed,
otsustas hoopis minna Hiinasse.
Ta võttsi oma pere ja lapsed ning läks.
Miks?
Sest kohalike hing ja meeled olid mürgitatud
ja seetõttu tuli jääda sinna kauemaks.
Paljud otsustavad Jumala poolt antud ülesande üle
selle põhjal, kui suur on avatus selle ülesande täitmiseks,
selle asemel, et panna tähele seda, mida Jumal ütles.
Kui linnas tärkas vastuseis
ja kõik salalikud kommentaarid, kõlakad ning muu jama,
mis sai külvatud inimeste mõtteisse ja hinge,
et õhutada vaenu, vihkamist ja vastupanu evangeeliumi suhtes -
kui kõik need asjad said külvatud nende inimeste mõtteisse,
ütles Paulus: "Ostame omale korterid ja jääme mõneks ajaks siia."
On aeg panna jalg maha siin linnas,
sest Saatana jõud on piiratud,
kuid meie võime ammutada Isikust ja jõest, kelle jõud on piiramatu.
Salm 3: "Apostlid viibisid seal kauemat aega,
kuulutades avalikult Issandat, kes andis tunnistust oma armusõnale
ja laskis sündida nende käte läbi tunnustähti ja imetegusid."
Mis oli Jumala Vaimu vastus inim-meelte mürgitamisele?
Me teame, et me mõistus ja meeled on lahinguväli.
Markuse evangeeliumis on üks võrratu lugu,
kus jüngrid ja Jeesus on paadis ning nad on kohe, kohe hukkumas
tänu suurele tormile.
Nad jõudsid küll lõpuks kaldale, sest Jeesus päästis nad taaskord
ja kohtasid seal üht meest, kes oli deemonitest täiega vaevatud.
See mees langes Jeesuse jalge ette ja Jeesus tegi ta vabaks.
Linnarahvas sai aga pahaseks,
kuna kõik mehe sees olnud deemonid põrutasid sigade sisse
ja sead hüppasid kaljult alla merre.
Selles peitub oma jumalik huumor ja põhjus, miks nii ütlen, on selles,
et Jeesus oli juba varem õpetanud,
et kui kellegi seest aetakse deemonid välja,
siis nad otsivad endale asenduseks kohti, kus pole vett.
Ma ei tea, miks?
Kuid Jeesus ütles nii.
Ja kuhu sead need deemonid viisid?
Paremat lugu annab leida!
Täiuslik lõpp.
Jeesus ajas deemonid sellest mehest välja,
nii et nad põrutasid sigade sisse, kes aga hüppasid merre ja uppusid.
Linna majanduslik seis sai hoobi, nii et rahvas oli vihane,
ajades taga nii Jeesust kui jüngreid.
Enne aga, kui deemonid sellest mehest välja tulid,
kisendasid nad ja ütlesid Jeesusele: "Palun ära saada meid maalt välja!"
Miks?
Sest neid oli geograafiliselt määratud just seal paigas toimetama,
et tuua pimeduse pilv inimeste mõtete ja silmade üle,
nii et kogu see ühiskond, kes oli elanud nende rõhumise all,
tõukas eemale nii Jeesuse kui Tema jüngrid.
Kõik need deemonid lahkusid, jättes maha vaid ühe pöördunu.
See oli misjonireis põrgust.
Nad peaaegu et hukkusid, et sinna jõuda.
Sinna jõudes ootas neid ees segane olukord
ja lõpuks aeti nad ka linnast välja,
millest jäi tunnistusena maha üks inimene.
Kuid see üks inimene oli kui lüliks deemonlike jõudude ja linna vahel,
kelle meeli ja mõtteid olid deemonid pilvena summutanud.
Nad olid pimedad evangeeliumi suhtes.
Kui aga see kõik sai selle ühe mehe elust välja juuritud,
siis järgmine kord, kui Jeesus samasse piirkonda läks,
tuli iga viimne kui inimene sealsetest küladest Jeesust kuulama.
Miks?
Sest see, mis oli varjutanud nende meeli,
oli saanud murtud.
Kuidas?
Läbi ime.
Mis aga seal linnas juhtus?
Nad hakkasid nägema läbimurdeid
ja nii juudid kui paganad hakkasid uskuma,
hüüdes appi Issanda nime.
Samas kui uskmatud juudid -
need, kes olid nii näinud kui kuulnud evangeeliumi,
seisid sellele kõigele vastu.
Seda lausa nii, et neist sai kui Uue Testamendi vaarao -
tööriist hingevaenlase käes, et hävitada.
Seda läbi selle, et nad sõdisid apostlite vastu,
hakates mürgitama inimeste meeli ja südameid,
nii et inimesed said kaetud pettuse pilvega.
Jüngrid aga ütlesid: "See on lahing, mis on väärt võitlemist!
Ostame omale siia eluasemed ja seame üles kogudusetelgi,
sest nüüd on aeg hakata kogudust pidama!"
Nii nad ka tegid, jäädes sinna pikaks ajaks.
Ja mida nad tegid?
Nad hakkasid jutlustama suurema julguse- ja intensiivsusega.
Neil olid jutlustades oma kindlad sihtmärgid,
mispeale Jumal ilmus välja ja ütles: "Aamen!"
Milline on Jumala vastus aheldatud meelte suhtes?
Tema imed.
Imed.
Kui see mees sai vabaks
teda valitsenud deemonlikest jõududest,
lõikas see läbi kõik maised sidumised ja kokkulepped
mis läbi deemonliku sfääri tõi pimeduse kogu selle piirkonna üle.
See lõikas läbi selle sidumise või kokkuleppe.
Kui me usume valet, anname valetajale ka meelevalla.
See vale sai aga murtud, kui see mees vabanes
ja selle vaimu meelevald kogu piirkonna üle samuti,
nii et inimesed hakkasid nägema selgelt.
On inimesi, kes teevad ei tea, mida, et olla vaimses sõjapidamises edukad.
Ma oleks aga selles osas ettevaatlik,
sest Jumal annab erinevatele inimestele
erinevaid ülesandeid.
Küll aga tahaksin sulle öelda, et paljud asjad, mida üritame teha,
on vaid kui poksikoti tagumine.
Teod ilma tulemuseta.
Me kõik võime kisendada ja siduda deemoneid,
olles emotsionaalselt üles õhutatud,
kuid olukorrad ei muutu sellest ikkagi.
Miks?
Sest Saatan ei saa lüüa seetõttu, et teda taga ajad.
Ta saab lüüa siis,
kui su eesmärgiks on inimeste vajaduste täitmine.
Teenides inimesi saab ka murtud see deemonlik vägi,
mis on kogu probleemi juur.
Sinu motivatsioon peab olema teenida inimesi.
Sinu motivatsioon peab olema
peegeldada inimestele Jumala armastust;
saada nad terveks ja vabaks.
Aidata neil kogeda andestust ja muutust.
Kui inimesed on me sihtmärgiks ja Saatan jääb sinna tee peale ette,
siis peame vaid päästikule vajutama.
See on, mis on uskliku ülesanne.
Uskliku ülesanne pole leida Saatanat kusagilt põõsa tagant,
vaid leida mõni seotud inimene.
Sest midagi juhtub,
kui imed sünnivad nende inimeste eludes.
Tahan, et näeksite seda.
Siin üleval on deemonlikud väed,
mis on seotud mõne puuduse või kannatusega inimeste eludes.
Inimene on mingilgi moel andnud nõusoleku,
et deemonid saavad eksisteerida ta elus
ja see sidumine toobki pimeduse pilve kogu kogukonna üle.
Siis aga tuled sina,
pööramata tähelepanu pimeduse jõududele ja vägedele
ning pöörates hoopis tähelepanu inimesele, kes vajab abi.
Sa paned oma käed ta peale ja ta saab terveks.
Mis siis sünnib?
Deemonlikud kombitsad saavad läbi lõigatud.
Kombitsad, mis mürgitasid inimeste meeli,
saavad korraga läbi lõigatud.
Kuidas?
Läbi ime.
See on vaimse sõjapidamise alus.
Lihtsalt leia keegi, kelle eest paluda; keegi, keda tervendada ja vabastada.
See on me kõigi ühine ülesanne.
Palun, et avaksite 1 Saamueli 14 ptk.'i
Siin on lugu, mida oleme varemgi jaganud
ja mis mulle väga meeldib.
See on lugu Joonatanist ja see on ühtpidi isegi naljakas lugu,
sest see kätkeb endas
eeldavasti kogu Piibli kõige kehvemat sõjalist strateegiat.
Joonatan ja ta relvakandja läksid jalutuskäigule.
Mäletate,
iisraellaste igavesed vaenlased olid vilistid.
Nii et Joonatan ja ta relvakandja läksid jalutama,
nähes taamal vilistite sõjaväge.
Joonatan vaatas oma relvakandja poole
ja ütles: "Usun, et saaksime neist jagu."
Kogu loo tõeline kangelane on aga see relvakandja,
kes vaatab vilistide armee poole ja siis Joonatanile otsa
ning ütleb: "Jaa."
Minu kangelane selles loos on see relvakandja.
Tegu oli noore, koolis istuma jäänud poisiga,
kes vastutas kogu sõjalise varustuse eest.
Noh, selle eest,
et pall saaks peale jalkamängu ikka tagasi koju toodud.
Ta vastutas sõjavarustuse eest
ja oli nüüd siingi Joonatani varustust kandmas.
Joonatan ütles: "Mul on mõte!"
Olgem ausad. Meil on üks sõdur.
No liialdame pisut ja ütleme, et meil on kaks sõdurit.
Tegelikult küll üks, aga no ütleme, et kaks.
Kui suur saab üldse olla võimalus, et nad võidaks ära vilistite armee?
Vaid läbi üllatamise. See on nende ainus võimalus.
Nii et Joonatan ütles: "Mul on mõte!
Lähme sinna lageda peale, kuni nad meid näevad.
Ja kui nad meid siis näevad ning ütlevad:
"Jääge sinna! Me tahame tulla teiega rääkima",
siis me jääme paigale.
Kui nad aga ütlevad: "Tulge siia üles!",
siis me teame, et Jumal annab nad meie kätte."
See on ju naeruväärne sõjaline plaan.
Seda paljudel põhjustel.
Esiteks: sa lased ribadeks selle, kes sind üllatada püüab.
Teiseks: sa pead roomama käte-jalgade abil üles mäkke,
kus need vennad ootavad.
Piiblis ongi nii öeldud, et nad ronisid üles käte ja jalgade abil
Ehk siis, vaenlase jaoks jäi üllatus ära
ja kui nad hakkasid vaatama, palju neid siis tuleb...
Üks...
Kaks.
"Näete veel kedagi?" - "Ei."
"Nad on kahekesi! Palju meid on?
Häh, käkitegu!"
Ehk siis - nad roomasid vaenlase ette käte ja jalgade abil.
Te peate nägema seda taeva vaatenurgast.
Mul on tunne, et Jumal vaatas alla nende peale
ja ütles: "Nad on nii nunnud.
Sa lihtsalt pead armastama neid.
Vaata ometi - neid ei saa mitte armastamata jätta!
Seal nad on, katekenne, minnes kogu sõjaväe vastu.
Nad on valinud halvima lähenemisviisi,
mistõttu kuidas sa siis ei armasta neid?"
Ja siis Ta otsekui pöördub peaingel Miikaeli poole ning ütleb:
"Kuule! Kui nad juba nagunii sinna üles roomasid
ja on kohe, koge saagimas puud täiesti valest küljest -
kas sa laseks siis sel puul neile kaela langeda?
Nad ronisid ju sinna roomates."
Ja nii ongi Piiblis öeldud, et Issanda ingel ilmus välja
ja võttis kogu armee rajalt maha.
Ja tundub, et hoidiski neid maas, sest nad ei saanud enam püsti.
Joosua relvakandja oli kogu loost nii elevil,
et unustas omaenda töö.
Tema töö oli anda sõdurile edasi relvastust
ja selles olukorras oli neid vaid üks - Joonatan.
Piiblis on aga öeldud, et relvakandja haaras mõõga
ja lõi kõik need vilistid maha.
"Aga mida siis Joonatan tegi?" Ma ei tea.
Võib-olla lihtsalt seisis seal ja õhutas takka:
"Anna minna! Vaata, seal on veel üks!
Anna aga minna! Äge!"
Kuid loeme seda otse Piiblist, et te ei arvaks, et ma siin leelotan.
See kõik on siin kirjas.
1 Saamueli 14:6
"Ja Joonatan ütles poisile, oma sõjariistade kandjale:
Tule, lähme nende ümberlõikamatute valvemeeskonna juurde,
vahest teeb Issand midagi meie heaks,
sest pole midagi, mis keelaks Issandat aitamast
palju või pisku läbi!”
Ja tema sõjariistade kandja ütles talle:
Tee kõik, milleks su süda kutsub, mine!
Vaata, ma olen sinuga ühel nõul!”
Ja Joonatan ütles:
Vaata, minnes üles meeste juurde, me näitame endid neile.
Kui nad ütlevad meile nõnda:
Seiske paigal, kuni me tuleme teie juurde!,
siis me jääme oma kohale ega lähe üles nende juurde.
Aga kui nad ütlevad meile nõnda: Tulge üles meie juurde!,
siis me läheme, sest siis on Issand andnud nad meie kätte
ja see olgu meile märgiks!”
Vabandust, aga ma vajan suuremat märki.
Minu jaoks pole see veel mingi märk!
"Kui nad mõlemad said nähtavaks vilistite valvemeeskonnale,
ütlesid vilistid:
Ennäe, heebrealased tulevad välja aukudest,
kuhu nad on pugenud.”
Ja valvemeeskonna mehed hüüdsid Joonatani ja tema sõjariistade kandjat
ning ütlesid: Tulge üles meie juurde, siis me teid alles õpetame!”
Appikene, see on nii naljakas!
"Aga Joonatan ütles oma sõjariistade kandjale:
Tule minu järel, sest Issand on andnud nad Iisraeli kätte!”
Hämmastav!
See oli kindlasti see koht, kus Jumal ütles: "Nad on nii nunnud!"
"Ja Joonatan ronis üles käte ja jalgade abil,
ja vilistid langesid Joonatani ees
ning ta sõjariistade kandja tappis neid tema taga.
Siis tekkis hirm leeris ja väljal ning kogu rahval,
valvemeeskonnad ja hävitussalgad lõdisesid samuti.
Maa värises - ja tekkis hirm Jumala ees!"
Olete kindlasti kuulnud, et halvad uudised levivad kiiresti.
Kuid väga, väga head uudised levivad veelgi kiiremini.
See on lugu kahe mehe julgusest.
Julgus, mis pani neid roomama üles mäkke,
vastu ilmselgele hukule.
Siis aga kuulis vaenlane,
et tema oma inimesed langesid Joonatani ees,
ainuüksi seepeale,
et Joonatan kõndis nende sõjaväe keskelt läbi.
Nad langesid Joonatani ees ja relvakandja lõi nad kõik maha.
Joonatan vaid seisis nende ees ja juba nad langesid,
peale mida relvakandja ka surmas nad.
Nad kuulsid seda lugu,
mis levis kui kulutulena sealt mäetipust, kus nad olid,
alla aasadele, kus olid vilistide sõjaväe laagriplatsid
See jõudis kogu nende rahvani ja teisele poole Iisraeligi.
Maa värises kõikjal. Miks?
Sest hirm oli tunginud nende vilistite põue
ja maa värises ühes nende hirmuvärinatega.
Peetruse kohta on üks lugu, mida olen teiega üsna tihti jaganud.
Peetrus ja Johannes tervendasid templiväravas jalutu,
vabastades ta tema halvatusest.
Neid hakati selle eest korralikult taga kiusama,
et nad olid sellele mehele elu kinkinud,
kes oli kõik need aastad templiväravas almuseid kerjanud.
Nüüd aga kõndis ja hüppas ning ülistas Jumalat.
Religioossed juhid vedasid Peetruse ja Johannese
suurkohtu ette,
hakates neid taga kiusama, hirmutama ja pilkama,
keelates neil enam kunagi Jeesuse nimel kuulutada.
Apostlite tegude 4 ptk.'s on öeldud,
et Peetrus ja Johannes olid täis julgust.
Nad olid julged mehed, keda religioossed juhid taga kiusasid.
Hiljem aga nad vabastati ja neil lasti minna.
Esimene koht, kuhu Peetrus peale vanglast vabanemist läks,
oli palvekoosolek. (Ap.4:23)
Ta läks vanglast otse palvekoosolekule.
Ta läks ja jagas nendega,
kui suur eesõigus see on kannatada Issanda nimel.
Seejärel aga juhtis ta rahva palvele,
öeldes: "Ja nüüd, Issand, vaata nende ähvarduste peale..."
St variseride ähvardusi, kes olid just äsja neid pilganud
ja ähvardanud.
"Ja nüüd, Issand, vaata nende ähvarduste peale
ja lase oma sulastel täie julgusega kõnelda sinu sõna."
Mäletad, neid juba tunti ja tunnustati kui inimesi,
kellel oli üleloomulik julgus.
Kuid ometi palus Peetrus:
"Jumal, kogu see lugu, mida oled teinud meis ja meie läbi
ning mis on toonud kaasa nii tohutu tagakiusu,
me palume, et suurendaksid seda meis veelgi.
Siruta oma käsi, et tervendada,
samal ajal, kui me kuulutame täie julgusega Sinu sõna.
Siruta oma käsi tervendamiseks,
nii et imed ja tunnustähed sünniksid Jeesuse püha nime läbi."
Nii et nad olid üheskoos palves
ja peale seda, kui Peetrus oli palvetanud,
tuli Püha Vaim kui Jumala vägi ja langes kõigi nende usklike üle,
nii et nad said täidetud julgusega.
Ja seda sellisel määral, et maja, kus nad viibisid, värises.
Päris palju värisemist muudkui
ja see värisemine saab veel kasvama.
Sest see on miski, mida Jumal on meile tõotanud.
Kui me seest tõuseb üks julgus
ja me võtame vastu Jumala poolt antud püha ülesande,
siis õhustikus hakkab midagi juhtuma.
Tahan, et mõistaksite, et need vilistid kuulsid,
et juutide seas oli kaks - ainult kaks
üleloomulikult julget meest.
Seda kuuldes hakkas kogu deemonlik sfäär,
mis oli inspireerinud vilisteid ja pannud neid teenima ebajumalaid,
kogu see deemonlik sfäär hakkas värisema selle julguse ees.
Vaid kahe inimese julguse mõjul.
See uudis levis kogu vilistide leeris, kuni jõudis tagasi iisraellaste leeri.
Tahan, et näeksite selle tulemusi,
sest need tulemused peaksid olema iga siinviibija südameigatsuseks.
See lugu ka näitab meile, kuidas neid tulemusi saada.
1 Saamueli 14:21
"Ja need heebrealased,
kes olid endisest ajast vilistite juures,
kes olid koos nendega leeri tulnud,
nemadki liitusid Iisraeli lastega, kes olid koos Sauli ja Joonataniga."
Loeme veelkord.
"Ja need heebrealased,
kes olid endisest ajast vilistite juures,
kes olid koos nendega leeri tulnud,
nemadki liitusid Iisraeli lastega, kes olid koos Sauli ja Joonataniga."
Meie linn ja linnad üle kogu me maa on täis inimesi,
kes on kord uskunud Issandasse.
Ja olgu siis põhjuseks mõni isiklik eksimus,
pettumus ja solvumine,
haigetsaamine juhtide või kellegi teise poolt -
nad elavad täna liikumistes,
mis on täiega vastandid ja vastuseisus sellele,
mida sina usud ja mille nimel sa elad.
Kuid nende kahe mehe julguse tõttu juhtus midagi,
kus uudis neist tungis ka vilistite leeri.
Kujuta nüüd seda pilti ette.
Seal olid ka juudid, kes riietusid nagu vilistid
ja kes rääkisid nagu vilistid, olles võtnud üle nende kõnemaneeri.
Nad ülistasid vilistite jumalaid
ja teenisid vilistite sõjaväes, sõdides Iisraeli vastu.
Nad tahtsid näha Iisraeli allutatuna.
Nad elasid ja teenisid selle eesmärgi nimel.
Seistes aga seal keset vilistite sõjaväge,
kuulevad nad korraga uudist kahest julgest juudist -
kahest, kes elasid ja liikusid üleloomulikus julguses -
ja korraga nende kahe sõduri julgus
puudutas sügavuti neid kes peitsid end kui vilistite maski taha
Miski tõusis nende seest,
nii et nad ei saanud sinna enam kauemaks jääda -
juudid, kes teesklesid olevat vilistid.
Nii et nad otsekui rebisid seljast vilistite sõjaväe rüü
ja heitsid kõrvale vilistide relvad,
sest nad mõistsid: "Mida ma küll teen? See ju pole see, kes ma olen!"
Seda kõike vaid tänu sellele, et nad kuulsid lugu julgusest.
Ja nad otsustasid mitte sõdida enam Jumala asjade vastu.
Nad moodustasid rindel teise rea,
et siis pöörduda ja sõdida deemonlike hordide vastu,
kes tegutsesid selle nimel,
et hävitada inimeste elusid läbi erinevate piinade.
Nad liikusid sealt rinde esijoonele. Kuidas?
Vaid seeläbi, et nad kuulsid üht lugu julgusest,
mis puudutas miskit, mis oli nende sees.
Sest inimesed, kes on tõeliselt kogenud Jumalat,
võivad selle küll matta pattude ja pettumuste-valude alla,
kuid neis on ometigi üks seeme, mis ootab ellu äratamist.
Ja ainuüksi lood julgusest saavad selle esile tuua,
sest siis inimesed mõistavad: "Ma pole ju see, kes ma olen.
Ma pole ju see, kes ma olen. Mida ma küll mõtlesin?
See pole mina ise!"
Ja nad heidavad endilt kogu vilistite sõjarüü ja relvad,
lõpetades sõja selle vastu, millele nad kord oma hinge andsid.
Hämmastav lugu, mis tõuseb esile tänu julgusele.
Lugu üleloomulikust julgusest
muutis täielikult nende inimeste arusaamad ja nägemuse endast,
kes olid seotud erinevate sidumistega.
Kuid vaatame ka seda teist punti salmis 22.
"Ja kui kõik need Iisraeli mehed,
kes olid peitu pugenud Efraimi mäestikus..."
Efraim on Iisrael.
"...kuulsid, et vilistid põgenesid,
siis ajasid ka nemad neid tapluses taga."
Tead, keda on kõige raskem puudutada?
Palju lihtsam on võita tagasilangenut,
kui muuta enesega rahulolevat inimest.
Salm 22 kirjeldab neid, kes olid endiselt oma maal,
kuid varjusid isikliku vastutuse ja isikliku ohvri toomise eest.
Nad tahavad alati leida kesktee.
Nad tahavad saada osa kõigist Jumalariigi hüvedest,
kuid mitte maksta hinda.
Nende süda ei taha olla sõnakuulelik;
nad ei taha tunda ning armastada Jumalat kirglikult.
Selline apaatne rahulolu, mis on tegelikult surmav.
Nad käivad nädal nädala ja aasta aasta järel jumalateenistustel,
kuniks midagi juhtub.
Üks lugu leiab aset.
Lugu mehest, kes palvetab toidupoes kurdi naise eest;
kes läbi infolaua mikri annab teada, et Jumal on seal poes,
jagab tunnetusesõnu
ja poes tärkab miniärkamine.
Lugu sellest poest on levinud üle maailma
ja teate, mis on selle tulemus?
See lugu on toonud inimesi välja "Efraimi mäestikust";
toonud välja kiriku tagaridadest ja muudest varjupaikadest,
mõeldes taas isikliku ülesande ja vastutuse peale.
Midagi on hakanud keema nende sees,
sest nad mõistavad: "Ma ei sündinud vaid koha täitjaks.
Ma sündisin põlema.
Mind loodi ja kavandati kaitsma teisi pimeduse jõudude eest.
Mind loodi ja kavandati muutma midagi ajaloo käigus."
Nii ei saa need inimesed enam jääda endiseks ja oma apaatsuse sisse,
sest midagi sellest julgusest lõikab neist läbi -
lõikab läbi pettumuste, patu ja kompromisside, mida süda on täis.
Lõikab läbi ja puudutab seda tuuma, kes nad kord tegelikult olid,
nii et nad mõistavad,
et nende praegune seis pole see, kes nad tegelikult on.
Nii hülgasid ka need vennad seal Efraimi mägestikus varjumise
ja jooksid sõjatandrile.
Miks?
Sest see oli see, kes nad olid.
Teatud asjad lihtsalt jäävad varju, kui puudub lugu julgusest.
Lugu pastorist, kes pidas lennukis 2-tunnist tervenemisteenistust
on levinud üle maailma.
Kõik need lood läbimurretest ja julgetest inimestest...
Lood teie julgusest ja läbimurretest...
Need kõik levivad, liikudes üle kogu maailma.
Ja teate, mis sünnib?
Inimesed on jätnud maha oma tööpaigad, oma pered
ja kindla sissetulekuga ametiposti;
jätnud maha kõikvõimalikke asju eripaigus üle maailma,
tulles nii sealt "Efraimi mägestikust" kui osad ka "vilistite leerist".
Nad istuvad sinu ees ja taga,
sest nad tulid tänu sellele, et kuulsid, et see vastab tõele.
Igaüks tahab uskuda, et Piibel vastab tõele.
Nad on tüdinud vanadest lugudest, milles puudub elu.
Nad on tüdinud tõotustest, mis ei täitu.
Nad on tüdinud poliitilistest ja religioossetest süsteemidest,
mis ajavad vaid mesimagusat juttu,
kuid mis ei suuda katta seda eheda eluga.
Kuid Jeesus võiab sind just praegu kuulutama Tema sõna täie julgusega,
nii et see kisub Tema enda kaasa sellesse olukorda,
et kinnitada seda sõna, mida just kuulutasid.
Miks?
Sest see paljastab pimeduse.
Miks veel?
Sest sellest saab üks jagatav lugu
ja inimesed avastavad, kes nad tegelikult on.
Kogu nende identiteet on hetkel veel vilistite leeris
ja hetke apaatsuses, ignoreerides isiklikku vastutust.
Kuid midagi juhtub, kui lugu julgusest murrab läbi
ja kõigi sees, kes siiani olid vastuseisjad,
hakkab midagi põlema.
Ja nad ütlevad: "Oota! See pole ju see, kes ma olen!"
Siinkohal veel üks lugu.
Taavet on üks mu kangelasi Piiblist.
Imeline mees, kelle süda kuulus Jumalale
ja kelle eest tasub tänulik olla.
Ta jättis Jumalale nii sügava mulje,
et teda seati sadu aastaid teistele eeskujuks,
kui Jumal oma rahvaga tegeles.
Peale seda, kui Taavet kuningaks võiti,
oli ta kõrbes.
Ta oli hüljatud mitmete erinevate üksuste poolt,
kuid see pole hetkel oluline, nii et lähemalt neist ei räägi.
Ta läks kõrbe ja mehed kogunesid ta ümber.
Mehed, kes olid ühiskonna poolt hüljatud
ja kes otsekui ei sobinud ühtegi seltskonda.
Mehed, kes ei pidanud töökohti ega maksnud arveid,
kes ei kandnud hoolt oma perede eest ega panustanud kuidagi ühiskonda.
Mehed, keda keegi ei tahtnud tööle võtta.
Kuid nad kuulsid Taavetist ja nägid temas midagi sellist,
mis tõmbas neid tema poole.
Piiblis on lisaks Koljatile veel 4 hiiglast, kes maha löödi
ja kõik need 4 löödi maha Taavetit järgivate meeste poolt.
Sellest lähtuvalt on me koguduses ka ütlus:
"Kui tahad tappa hiiglasi, järgi hiiglase tapjat."
Hoia nende ligi, kes saavad selliseid läbimurdeid,
mille järgi sinagi igatsed,
sest neist jääb sulle midagi külge.
Neid mehi, kes olid ühiskonna poolt hüljatud,
hakati lõpuks kutsuma Taaveti võimsateks meesteks.
400'st mehest sai peagi 600 meest, kes kõik hoidsid Taaveti ligi.
Mingi hetk asusid nad elama linnadesse,
kus nad olid väga edukad.
Kuid samas olid nad hirmuäratavad sõdalased.
Milline suhtumine peaks sul küll olema,
et seista silmitsi 800-vaenlasega,
kelle sa kõik maha lööd?
Sa pead ikka olema täiega selgrooga vend.
Piiblis on üks teine vend, kellel oli vaid üks oda
ja kelle vastu tuli 300 sõdurit.
Kujutad sa ette seda pilti, kus vaid ühe odaga vend ütleb:
"Andke aga tulla!"
Ja pool tundi hiljem on vaid üks mees alles -
see odaga mees.
Kõik teised on surnud.
Need vennad olid hirmuäratavad.
Kui üks päev taevasse jõuad, on see seal video peal kõik olemas,
aga sa võid vajada käehoidjat selle vaatamiseks,
või teatud kohtades edasi kerimiseks.
Need sellid olid hirmuäratavad.
Neil olid ka oma auastmed,
mis jagunesid vastavalt ustavusele ja jõule.
Austuse auastmeil olid kolm meest kõige ees
ja üks neist oli Eleasar.
Piiblis on öeldud, et ta oli meestega lahingus
ja kuigi juba surmväsinud, pressis ikka edasi,
kuni ta käsi tardus mõõga külge kinni.
Mis juhtus?
Kui vaadata neid lugusid 2 Saamueli 23 ja 1 Ajaraamatu 11.
Neid lugusid lähemalt vaadates on näha,
et Eleasar seisis paigas, kus Koljat oli maha löödud.
Mil iganes sa seisad paigas, kus hiiglasi on tapetud
ja mõistad neid võite, mida seal paigas on võidetud,
siis sa liigud edasi otsekui selle eelmise võidu tuules.
Sest tunnistus Jeesusest kätkeb endas ka prohvetlikku vaimu.
Seetõttu tahan kuulutada sulle: ma olin siin sel pühapäeval,
kui käärsoole vähk lahkus ja vabastas selle inimese ihu
just siin, selles paigas.
Ma olin siin tol pühapäeval,
kuid sclerosis multiplex sai murtud kellegi ihus
ja inimene sai täiesti vabaks.
Ta oli tulnud Aafrikast tänu ühele unenäole,
milles Jumal ütles:
"Ma tervendan su, kui lähed Reddingisse."
Sel inimesel oli 5 haigust - sclerosis multiplex vaid üks nendest.
Ta ei suutnud väsimata seinanigi kõndida.
Kuid kui see hiiglane sai maha löödud,
jooksis see inimene mööda saali ringi.
Ma olin siin, kui siin oli üks insuldi läbi teinud inimene,
kes polnud 38 aastat saanud korralikult käia.
See hiiglane sai murtud ta elus, ta jalgade jõud taastus
ja tõusis ratastoolist ning hakkas käima.
Ta tütar aga, kes polnud kunagi saanud osa ema hoolest
tänu ema halvatusele,
istus seal ja ainult nuttis,
sest ta ema oli just terveks saanud.
Ema, keda ta polnud kunagi sellisel moel tundnud
tänu halvavale insuldile,
oli saanud just terveks nii tema kui paljude teiste silme all.
Seda seetõttu, et see hiiglane sai tapetud.
Seal selles kohas oli üks 4-kasvajaga hiiglane,
mis ümbritsesid ühe mehe keha.
Arstid olid andnud talle vaid veel kuu aega elada.
Kuid ta seisis ja hüppas siin, hoides oma pükse üleval ja öeldes:
"Armas aeg! Armas aeg!", sest need 4 kasvajat olid kadunud
ja Jumal tervendas ta ihu.
Üle selle saali on lugematuid kohti, kus hiiglased on maha löödud.
Selle tulemusena aga saadki üheks oma relvaga,
kus sa ei tee enam vahet inimese ja tema ülesande vahel.
Ma ei saagi enam oma mõõka maha panna,
kuna see on tardunud mu käe külge.
Kui seisad seal, kus hiiglasi on maha löödud,
siis saad kui osa eelmistest põlvedest ja nende võitudest
ning hinnast, mida nad maksid.
See on vaimse pärandi üleandmise hetk
neile, kes mõistavad,
et nad seisavad paigas, kus on hiiglasi maha löödud.
Käisin täna mööda seda saali ringi, meenutades kõiki neid juhtumeid...
Just seal seisis üks 40-aastane kurdina sündinud naine,
kes polnud elus midagi kuulnud,
kuid kes korraga hakkas kuulma, kuna kurtuse hiiglane sai maha löödud
Ta muudkui näitas laes olevate kõlarite suunas,
kust tuli heli.
Läksin temaga rääkima,
kuid sain siis aru, et ta polnud elus ühtki sõna kuulnud.
Nii et ta pidi hakkama alles õppima sõnade tähendust.
Ma panin silmad kinni
ja lihtsalt seisin siin paigas, kus on hiiglasi maha löödud.
Mis juhtub, kui avastad korraga hetked,
kus mineviku põlvkondade,
eelnevate aegade ja isegi eelnevate tundide jooksul
on hiiglasi maha löödud?
Sa seisad hetkes, kus nad maksid ühe hinna.
See teeb sinuga midagi,
nii et isegi see "Efraimi mägestikku" varjumine
hakkab lahustuma su sees.
Kõigi sees, kes on elanud kompromisside ja mugavuse tasandil,
hakkab toimuma midagi.
Sõnum julgetest jõuab su kõrvu ja sa muutud korraga rahutuks,
tundes, et sa ei taha enam elada vaid kui kohatäitjana.
Sa mõistad, et sa sündisid põlema.
Ma käin iga päev siin saalis, tuletades endale meelde neid asju.
Seda, kuidas 20 a tagasi murtud luud kasvasid jälle ilusti kokku.
Lausa raksudes loksusid kenasti paika. Just seal.
Ma mäletan seda päeva, kui see juhtus.
Ma mäletan üht abielupaari siin ees, kes oli lahutamas,
kuid kes langes siis Jumala väe alla.
Ma mäletan.
Ma mäletan, kuidas nad siit tõusid ja korraga armastasid üksteist jälle,
sest üks hiiglane sai maha löödud.
Ma mäletan seda.
Ma mäletan erinevaid asju siit saalist,
sest need kätkesid hetki, millesse astuda.
Ja sa seisad selles paigas ning mõistad korraga,
et see pole vaid teiste, aga ka sinu jaoks.
Ma tahan, et võtaksite oma Piiblid ja tõstaksite need kõrgele.
Kui sul pole Piiblit, haara naabri omast kinni.
Mu palve ja südamehüüd on, et see üleloomulik julgus,
et see üleloomulik julgus -
selline mis raputab; raputab kõik läbi.
Et see üleloomulik julgus võtaks maad inimeste südameis
just praegu.
Et enam poleks vahet selle vahel, mida me ütleme ja kes me oleme.
Et poleks enam vahet inimese ja talle antud ülesande vahel.
Et poleks enam mingit mõõga langetamist
ja ülesandest loobumist.
Jumal, lihtsalt hinga selle rahva üle!
Jumal, hinga selle rahva üle, et Sinu tuul vaid põleks ja põleks
ning sütitaks lõkkeid inimeste südameis.
Anna meil liikuda väikesest julgusest suure julguse sisse,
väikesest põlemisest suure põlemise sisse.
Las inimeste südameis toimuda midagi,
mis ei lase enam iialgi loobuda oma ülesandest.
Las kõik see, mis Sa oled meile andnud,
et tungida võimatuste sisse
ja näha neid hiiglasi põlvitamas ning kaotamas oma elu,
las see tulla esile!
Hakka lihtsalt palvetama nii iseenda- kui inimeste eest enda ümber.
Issand Jumal, las üleloomulik julgus võtta maad
ja sütitada inimeste südameid.
Üleloomulik ja mõistetamatu julgus.
Julgus, mis ületab inimliku mõistuse.
Laske käia, kogudus - palvetage selle eest!
Osad teist on pugenud peitu Efraimi mägestikku.
Kui nii, siis tunnista see üles end ümbritsevatele inimestele,
öeldes, et tuled nüüd välja sealt.
Siin on kahtlemata ka inimesi, kes on küll elanud koos Jumalaga,
kuid siis mingil põhjusel läinud teises suunas.
Kui tahad oma asjad Jumalaga korda panna,
tule ruttu siia ette.
Kui sa oled üks neist, kes elas kord Jumalaga,
kuid ei tee seda enam, siis tule palun ruttu siia ette.
Tule ruttu.
Kogudus aga palvetab samal ajal, sest siin on inimesi,
kelle elus saab kõik peagi ümber pööratud.
Kõik saab ümber pööratud.
Kõik saab täna ümber pööratud.
Kõik, kes te siia ette tulite - tulge veelgi lähemale ja ettepoole.
Ühtlasi palun me meeskonnal tulla ja palvetada nende eest,
et Issand tooks tõelise vabanemise,
tõelise pääste ja vabaduse.
Palvetejad, suhelge inimestega üks-ühele
ja küsige, mis neid siia tõi, juhtides neid siis palves.
Paluge Püha Vaimu väljavalamise pärast nende üle.
Tahan, et igaüks neist saaks oma asjad Jumalaga korda
ja ristitud Jumala tulega.
Tahan, et paluksite,
et lood erakordsest julgusest leiaks tee nendeni,
kes end mägedes peidavad;
et need leiaksid tee nendeni, kes veel ei tea, kes nad on,
kuid lugu julgusest toob neis midagi esile,
mis muudab nad hetkega vastasest kõige tugevamaks toetajaks,
vastuseisjast muutuste eestvedajaks.
See kõik on võimalik vaid Kristuses.
Nii et palvetage selle eest just praegu.
Palvetage!
Palvetage, et teid ümbritsevate isikute julged lood võiks levida kaugele,
puudutades inimesi, kes on oma koobastes
või kadununa mägedes.
Paluge, et midagi juhtuks.
Issand, vabasta oma arm! Vabasta oma arm!
See peab juhtuma siin linnas!
See peab juhtuma siin!
Palun siinkohal teie tähelepanu, enne, kui veel korra palvetame.
Me oleme näinud lugusid julgusest,
mis on levinud üle me maa.
Las ma öelda teile - üks siit alguse saanud lugu julgusest
jõudis Atlantasse,
kus ühe mehe kolleeg suri oma autos, olles teel tööle.
Ta oli juba mõnda aega surnud olnud ja ta keha oli juba külm,
aga keegi ei teadnud sellest.
Kuid lood teie eludest puudutasid meest, kes veel elas
ja ta vaatas oma kolleegi peale ning ütles:
"Oota, ta ju töötab koos minuga!
Ja ma ei tea, kas ta tunneb Jeesust või mitte."
Nii et ta andis korralduse ja elu tuli tagasi ta kolleegi ihusse.
Lugu mehest, kes seisab kogu jalgpallimeeskonna ees -
70-80 meest -
ja ta jagab nendega oma lugu ja tunnistust.
Selle mehe süda ja paljude teistegi omad
on saanud sütitatud teie lugudest.
Kogu see meeskond võttis Kristuse vastu.
Iga viimne kui üks neist tuli ette, et võtta Jeesus vastu.
Sinu lood loovad uusi lugusid,
sinu julgus sütitab julgust!
Palu veelkord täie innukusega, et need lood võiks minna edasi,
et sütitada inimestes indu üle kogu me maa.
Üle kogu me maa.
Tõlge: Anne-Ly Raukas