SINU RIIK TULGU - BILL JOHNSON
Nii tore, et olete kõik siin.
See on meie jaoks midagi uut
pidada seda seminari siin kõrvalruumis.
Päris tore! Kõik nii mõnusasti lähestikku koos.
Te olete lausa sülje lennu kaugusel,
nii et lausa kahju, et ma täna ei jutlusta,
sest muidu saaksin osadele teist pihta, et jõuda teieni ja nö puudutada teid.
Üks suur eesõigus, mis meile on antud,
on õppida olla inimene, kelle üle Jumal hingab.
Ta elab igaühe meie sees.
Ta elab meis vastavalt oma lepigule ega jäta meid iial,
kuid Ta pole mitte igaühe meie üle.
Seega asi, mida õppima peame, on see,
kuidas olla inimene, kes kannab endaga Jumala ligiolu.
Ta elab minus minu pärast, aga on minu üle sinu pärast.
Kui Jumala ligiolu on kellegi üle,
muutub hoobilt selle paiga atmosfäär, kuhu see inimene läheb.
On paar asja, mida ma ei oskagi ehk kõige paremini seletada,
kuid mida enam me endi usk, meelevald ja vastutusala kasvavad,
seda enam lastakse meil ka kanda Jumala ligiolu, kuhu iganes läheme.
Ma ei tea, kas see tundub teile abstraktse või kummalisena,
kuid võtke see vastu ja kaaluge läbi.
Kuid ma olen veendunud,
et kui oleme ustavad kandma endaga Jumala ligiolu,
tekkib üks pinge kahe reaalsuse vahel.
Esiteks, Jumal jagab on ligiolu piiramatult.
Meie ise oleme need, kes määravad ära selle määra.
Teiseks, me saame nautida Tema ligiolu just sellisel määral,
kui palju oleme valmis seda kiivalt kaitsma.
Just nii palju, kui oled valmis kiivalt kaitsma,
saab ka olema Tema ligiolu määr.
Kuid kõik need määrad on mõeldud kasvama.
Kogu Jumalariik taandub sellele,
et sa kasutad ustavalt kõike, mis sulle on antud
ja vastavalt sellele võid sa osa saada ka enamast.
Nii et mõtle kolmele asjale: usk, meelevald ja vastutus.
Kui nende sfäärides toimub kasv,
muutub Jumala ligiolu mõju su üle dünaamilisemaks.
Võtame näiteks aja ja ruumi.
See on küll juba kulunud näide, kuid mul pole ka midagi paremat,
nii et loodetavasti jõuab see mõte kohale.
Olles noor usklik ja ustav Jumalale,
kannan ma endaga Tema ligiolu, mis mind ümbritseb.
Kui ma aga vaimulikult kasvan, suureneb ka Tema ligiolu.
Seda sellise määrani nagu omal ajal Charles Finney'l,
kes astus sisse ühte tehasesse ja kõik seal olijad langesid põlvedele,
paludest andestust.
Ilma, et Finney oleks sõnagi öelnud.
Seda kõike tänu Jumala ligiolule.
Finney olla kord sõitnud rongis ja kui see ühest linnast läbi sõitis,
puhkes selles linnas ärkamine.
Miks?
Tänu Jumala ligiolule.
Ta õppis haldama Jumala ligiolu endas.
Usun, et kirjutan Jumala ligiolu haldamise teemal
oma järgmise raamatu,
sest see põleb täiega mu sees.
Ma pole sellest veel kellelegi rääkinud, see lihtsalt lipsas mu huulilt praegu.
Kerime linti tagasi.
Kogesin, kuidas Jumal kõnetas mind paar nädalat tagasi.
Mul oli plaanis võtta kirjutamisest 6-kuuline paus,
kuid ma kogesin, kuidas Jumal kõnetas mind
Tema ligiolu haldamise teemal.
Jeesus sai veega ristitud ja kui Ta sealt vees välja tuli,
langes Püha Vaim Ta üle.
Taevad avanesid, Isa rääkis ja Püha Vaim langes tuvina Ta üle
ning jäi.
Püha Vaim jäi.
Oletame, et see tuvi istub ka minu õlal
ja ma tahan kõndida läbi selle ruumi ilma, et ta ära lendaks.
Kuidas ma seda küll teen?
Arvestades tuviga igal oma sammul.
Arvestades tuviga iga liigutuse osas, mida teen.
Miks?
Sest ma tahan, et ta jääks.
Jah, paljud võiks minuga sel teemal teoloogiliselt vaielda,
öeldes, et Püha Vaim on ju koguaeg meiega.
Jah, Ta on mu sees igavesti, kuid mitte alati mu üle.
Kuid mu igatsus on, et Ta võiks hingata mu üle.
Jah, Ta elab mu sees ja Ta teeb seda minu heaks.
Kuid Ta on mu üle teie heaks.
Mis te arvate, miks see nii oli,
et Peetruse vari suutis tervendada inimesi?
Su vari vabastab alati selle, mis katab varjuna sind ennast.
Kui oled ärevil, stressis ja hirmunud,
kannad selle ka üle keskkonda, kuhu iganes lähed,
ilma, et peaksid sõnagi ütlema.
Kui kannad endas üht pinget, avaldub see ka väljapoole.
Teie, kes te olete prohvetlikult väga tundlikud
ja eestpalvetajad,
siis kui te ei tea,
kuidas erinevates keskkondades reageerida,
võtate te isiklikult iga inimese suhtumist,
kes teiega ühte ruumi astub.
Ja te ei mõista, miks te tunnete korraga masendust,
samas kui te tegelikult eristate ära selle, mis just äsja sisse astus.
Ja see on juba hoopis teine lugu!
Piiblis on öeldud,
et kõlvatud inimesed vaevasid Lotti oma liiderliku eluviisiga.
Piibel nimetab Lotti ennast õigeks,
kuid ta oli rõhutud ja mõjutatud teda ümbritsevast atmosfäärist,
millest ta ei suutnud välja murda,
sest ta polnud uuestisündinud. (Nali)
Küll aga on see hea näide, millest õppida,
et usklikuna võid sa saada mõjutatud sind ümbritsevast keskkonnast,
kui sa ei oska end selle eest kaitsta.
Kui ma võtaksin kastmisvooliku, mille üks ots on ühendatud kraaniga
ja ma pistaksin teise otsa porilompi,
satuks see must vesi sinna voolikusse.
Kui ma just ei keera kraani kinni.
See on võimalik elada langenud keskkonnas,
kuid sa pead olema ühendatud Jumala ligioluga.
Ma ei suuda piisavalt rõhutada,
kui oluline on olla teadlik Jumala ligiolust.
Sest kõik, millest oled teadlik, saab kasvama.
Kuidas me seda teame?
Oled sa kunagi muretsenud millegi pärast?
Päeva alguses on see mure väike,
kuid kui muretseda kogu päeva,
on su mure päeva lõpuks Mount Everesti suurune.
Kas pole?
Teen vahel inimestega nalja ja ütlen:
"Te ei tea, kuidas mediteerida, kuid muretseda oskate küll."
Ehk siis, küsimus on selles, kuidas muuta seda, millele keskendud
Kui oskad muretseda, vaheta see millegi vastu,
mida Jumal on öelnud ja mida Tema on tegemas.
Ja siis juhtub midagi me elus.
Ma ei mõista veel lõpuni, kuidas me oleme loodud,
kuid see on kuidagi meie loomusega seotud.
Iga asi, millest oled teadlik ja mille üle mõtiskled,
see ja selle mõju saavad kasvama su südames.
Kui see nii on ja ma usun, et on,
siis mis juhtub,
kui me arendame oma teadlikkust Jumala ligiolust
ja elame seda välja?
Ma ei tea, kas Tema kasvab või kasvab vaid mu teadlikkus Temast,
kuid vahet ei ole, sest tulemus on ikka sama.
Las teoloogid murda pead selle üle, kuidas see tegelikult käib.
Mina ja minu pere tahame lihtsalt olla teadlikud
kuningas Jeesusest.
Olla teadlikud Jumala Vaimust, kes on meie üle.
Kui sa õpid haldama Jumala ligiolu, saad sa rohkem...
Te kõik siin olete õppimas tervenduskoolis.
Kui sa oskad hallata Jumala ligiolu,
saad sa ka kogema läbimurdeid tervenemiste, vabanemiste
ja usku pöördumiste vallas.
"Juhuslikult" sündivaid asju saab olema rohkem
kui neid, mis planeeritud.
Ma ei usu, et Peetrus käis üht kindlat teed vaid seetõttu,
et ta teadis, et ta vari tervendab.
Tegu oli hoopis inimeste mõistmisega, et kui nad hoiavad selle venna ligi,
saavad nad ka kogema läbimurret.
Nii et nemad sättisid end ise sinna, kust Peetrus mööda kõndis.
Peetrus ei läinud sealt mööda, paludes:
"Oo, ma vabastan ühe väe oma varju läbi!"
See oli inimeste endi mõttekäik:
"Me oleme kuulnud sellest Jeesusest, keda Peetrus esindab"
ja kõik, mida inimesed tegema pidid,
oli vaid puudutama Jeesuse kuuepalistut.
Markuse 6 ptk'i lõpus on öeldud,
et igaüks, kes puudutas Jeesust, sai terveks.
Nii et rahva seas toimus rüselus Tema kuuepalistu puudutamise nimel,
sest iga viimne kui üks, kes Teda puudutas, sai terveks.
Eranditult iga üks.
Nii et inimesed olid kuulnud kõiki neid lugusid ja tunnistusi.
Nüüd aga vaatasid nad oma vajadustele ja siis Peetrusele,
sest nad olid märganud, et kes iganes sattus tema ligi,
selle kasvajad näiteks kadusid,
või ühe kurdi mehe kõrvad avanesid, kui Peetrus mööda kõndis.
Nii et nad hakkasid neid asju kokku viima
ja ütlesid: "Me tahame ka!"
"Toome kõik oma haiged ja surevad lähedased tänavaile,
sest me teame, et Peetrus käib siit mööda."
See on võimalik iga uskliku puhul.
Ma olen näinud inimesi tervenemas ainuüksi neist mööda kõndides.
Olen näinud neid tervenemas vaid tänu varruka puudutamisele.
Nii peaks me igatsus olema õppida, kuidas hallata seda Jumala ligiolu.
Kui ma oleks näiteks Billy Grahami lähedane sõber
ja ma kutsuks enne igat ta külaskäiku kõik oma naabrid kokku,
nii et mu maja oleks rahvast täis
vaatamas, kuidas ma istun diivanil kõrvuti koos Billy Grahamiga.
Usun, et ta ei tahaks mulle enam üsna pea külla tulla,
kuna ma kasutan meie sõprust selleks,
et saavutada soosingut oma naabrite silmis;
selleks, et nad mõtleks minust hästi, kuna ma tunnen üht kuulsat isikut.
Ma kasutan seda sõprust isiklike hüvede eesmärgil ära.
See pole enam sõprus seetõttu, et meile meeldib koos olla '.
Jumal usaldab oma võidmise paljudele inimestele,
kuid Ta ei usalda oma au paljudele.
See, mida teed Tema võidmisega,
määrab ära Tema au määra, mida võid oma elus omada ja kanda.
Ära ütle, et Ta ei anna oma au kellelegi teisele,
sest sina pole see keegi teine.
Sa oled Tema Ihu liige,
kes on unikaalselt loodud
elama ja kandma Jeesuse ilmsiks tulevat ligiolu
ehk Jumala au.
See on tõsi, et Ta ei jaga oma au kellegi teisega,
kuid sina pole see keegi teine.
Sind on loodud elama välja ja kandma Tema au.
Kui minu suhe Püha Vaimuga taandub Temaga eputamisele,
või kui ma püüan kasutada Tema ligiolu
millekski, mida ma pean heaks...
Millele ma siis mõtlen?
Ma ei mõtle ju millelegi ebamoraalsele!
Ka ei püüa ma kasutada Ta ligiolu iseenda ülendamiseks,
vaid ma püüan seda alati kasutada heade asjade nimel,
mis on ka piibellikult korrektsed nagu tervenemine, vabastamine,
usku pöördumine.
Mis aga saab siis,
kui ma püüan kasutada Ta ligiolu tervendamiseks
ja Tema tahab hoopis vabastada kedagi?
Või nagu ühel teenistusel, kus mul tekkis ebatavaline tunnetus...
Olin kõnelemas Dallases ühel tervenemiskonverentsil,
kus oli koos u 1500 inimest.
Teenituse lõppedes oli seal üks ebatavaline ülistusvõidmine.
Tegu oli reedeõhtuse teenistusega, mis oli kõige olulisem,
kuna siis oli koos kõige enam imet vajavaid inimesi.
Ootus haigete eest palvetamise osas oli nii ehedalt tuntav.
Seal oli kõikvõimalikke olukordi ja ratastoolis olijaid -
kõike, mida näeme tegelikult igal teenistusel nädalast nädalasse.
Olin just lõpetanud oma kõne,
kogedest ebatavalist võidmist ülistamiseks.
Mõtlesin, et palvetame peagi haigete eest,
mistõttu lasin vaid ühe salmi laulda.
Kuid niipea, kui seda tegin, paljunes ülistusvõidmine veelgi,
nii et lasin siis veel ühe salmi laulda.
Kuid see läks muudkui edasi ja edasi, kestes oma 45 minutit,
mispeale jõudsin järeldusele, et me ei palvetagi haigete eest.
Mõistate te kogu loo tausta?
Ma olin külaliskõneleja tervenduskonverentsil,
kus minult ju oodatigi haigete eest palvetamist.
Mitte, et keegi inimlikult oleks seda käskinud,
sest tegemist oli Jumala Vaimust juhitud inimestega,
kus keegi ei sundinud mind millekski.
Kuid ometi sa tajud saalis viibivate inimeste ootust,
püüdes samal ajal tabada Jumala tuult,
et tajuda, kus suunas Ta liigub.
Püüad alati olla kasutatav Jumala poolt.
Nii et ma sättisin ka oma purjeid,
püüdes tajuda, kust poolt tervenemise tuul puhub,
kuid tervenemise tuult polnud kusagil.
Oli vaid võidmine ülistamiseks.
Nii et seal me siis lihtsalt olime ja ülistasime Issandat,
kuniks 30-40 min hiljem otsustasin, et me ei palveta sel õhtul haigete eest.
Mul kulus nii palju aega, et mõista, et see lihtsalt ei toimi.
Nii et me jätkasime lihtsalt ülistusega.
45. minutit hiljem tuli mulle meelde,
et saali sisenedes olin ma kuulnud sõna "kurtus".
Otsekui keegi mu selja taga oleks öelnud: "Kurtus."
See kõik meenus mulle peale 45-minutilist ülistust.
Küsimus polnud selles
nagu oleksin paaniliselt otsinud, mida teha?
Hoopis vastupidi -
olin ülistuse ajal tühjendanud end igasugusest soovist midagi teha
ja lihtsalt ülistasin Jeesust.
Kuid just selles keskkonnas tuletas Ta mulle seda kurtust meelde
ja siis ma teadsin, et meil on nüüd Ta luba
palvetada Tema juhtimisel haigete eest.
Nii et ma nimetasin kurtust
ja palusin kõigil kuulmisprobleemidega inimestel
püsti tõusta.
Nad tegid seda.
Jumala Vaim liikus 5-10 min üle selle saali
ja 82 kuulmisprobleemiga inimest said vaid mõne minutiga terveks.
82 või 83 inimest.
Kui sa eeldad, et sa tead, mida Jumal tahab teha,
kasutad sa Tema ligiolu mitte isiklikuks hüvanguks,
vaid selleks, mida usud olevat Jumala tahe sel hetkel.
Jah, on hea omada plaani, mis tugineb piibellikele printsiipidele.
Printsiibid on head planeerimiseks, Tema ligiolu on aga hea elamiseks.
Jah, sa vajad Jumala printsiipe, et planeerida,
kuid sa peaksid õppima ka elama Tema ligiolus.
Minu jaoks on Tema ligiolu ja hääl üks ja sama asi.
Kui elad ainuüksi printsiipide järgi,
hakkad sa teatud hetkedel ja aegadel eeldama midagi,
mis on küll korrektne Piibli kohaselt,
kuid täiesti mööda Jumala Vaimu vaatenurgast.
Näiteks.
Kui apostel Paulus tahtis minna Aasiasse
evangeeliumi kuulutama
ütles Püha Vaim: "Ei".
Kust pidi ta siis saama oma loa minna Aasiasse?
Jeesuse korraldusest minna kõike maailma.
Aasia on osa sellest maailmast.
Nii et Pauluse reageering Jumala Sõnale
õhutas teda minema Aasiasse,
aga Püha Vaim ütles: "Ei!"
Usk tuleb sellest, mida kuuled, mitte sellest, mida oled kuulnud.
Usk oma loomu poolest
tähendab Jumala ligiolu ja hääle praegust mõju mu elule.
Eilne võidmine on sama hea kui eilne manna.
Nii et Paulus püüdis minna Aasiasse ja Püha Vaim ütles: "Ei."
Siis ta püüdis minna ühte teise kohta ja Püha Vaim ütles jälle: "Ei."
Mispeale Paulus mõtles: "Hea küll, ma teen siis ühe uinaku."
"Kui enam midagi muud pole teha, mine magama!"
Ja siis ta nägi unenäo.
Osad teist on ka sellised, mis? Saaks aga külje maha!
Kuid ta jäi magama ja nägi unenäo.
Te ju teate seda lugu?
Seal unenäos oli üks mees, kes kutsus teda Makedooniasse.
Ta ärkas üles ja ütles: "Peab vist Makedooniasse minema."
Me peaksime olema juurdunud sellesse, mida Jumal on öelnud,
sest see kinnistab meis Tema kuningriigi printsiibid.
Kuid samas on Tema hääl ja ligiolu need,
mis võimaldavad mul jätkata pidevas usus,
kuna usk tuleb kuuldust.
Piiblis on öeldud, et usk tuleb kuuldust
ja kuuldu Jumala Sõnast.
Usk ei ole see, mis tuleb Jumala Sõna kuulmisest.
Sest kui see nii oleks, võiks me ju CD-mängija käima panna
ja lasta sealt 24/7 erinevaid piiblisalme,
nii et reedeks oleks meil kõigil juba Smith Wigglesworthi usk olemas!
Kuid see pole see, mis me usku ehitab.
Kuulmine ehitab me usku, sest usk tuleb kuuldust.
Samas kuuldu ehk võime kuulda, tuleb Jumala Sõnast.
On see mõistetav?
Kui Jumalariigi printsiibid saavad meisse juurutatud,
on vägagi võimalik hakata elama vaid eelduste põhjal.
Näiteks.
Jeesus käskis kõigil oma jüngritel hankida endale mõõgad.
Nii et, kui siis sõdurid tulid Jeesust kinni võtma,
eeldas Peetrus, et mõõga omamine tähendab ka kohust seda kasutada.
Kuid Jeesus polnud neile kuna öelnud,
et nad peavad ka kasutama seda mõõka.
Peetrus aga tegi omad järeldused vastavalt sellele,
mida Jeesus oli varem öelnud.
Kui me elame vaid printsiipidest ja mitte Jumala ligiolust lähtudes,
oleme me üsna aldid tegema vigu.
Ja siis juhtub järgmine.
Sa pöördud tagasi printsiipide juurde siis, kui sa ei kuule Jumalat.
Mu elus on olnud aegu, kus ma otsin innukalt Jumala juhiseid,
aga Ta ei räägi minuga ega ütle mulle sõnagi.
Ma kasutan kõikvõimalikke vahendeid, mida tean, et kuulda Ta häält
ja Ta ei lausu mulle sõnagi.
Kell on juba 23.59
ja ma pean langetama ühe otsuse, kus pean valima uste A, B või C vahel.
Kuna mul on vaid 60 sekundit jäänud, otsustan ma ukse A kasuks.
Seda ust avades vaatab Jumal mulle sealt vastu.
Ja see on olnud igakord nii ning Ta ütleb: "Hästi valitud!"
"Ma olen sind treeninud selle valiku jaoks."
Mõistate te?
Ta on treeninud mind ja ehitanud teatud asju minus.
Miks?
Sest printsiibid on need, mille poole sa pöördud,
kui sa ei kuule Tema häält.
Printsiibid aitavad sul ka mõista, kas hääl, mida kuuled, on õige?
Kas see on ikka Jumala hääl?
Ainuüksi Jeesus tegi seda,
mida Ta nägi ja kuulis Isa ees tegevat.
Ehk siis, küsimus oli Isa ligiolus ja hääles,
mis on üks ja sama asi.
Kui kannad endas Jumala ligiolu,
tood siinsesse maisesse atmosfääri ühe hoopis teise õhkkonna,
mis sunnib siinset atmosfääri kohanduma.
See sunnib tooma esile ühe kohandumise nimetatud paigas.
See sunnib seda atmosfääri kohanduma.
See muudab seda atmosfääri,
sest sa kannad endas midagi ülemat
kui see atmosfäär, kuhu astusid.
See on suur asi,
kui su süda igatseb tervenemiste järele
ja mul on nii hea meel näha siin nii palju selliseid inimesi,
keda olen tegelikult näinud läbi aastate,
kes teevad mida iganes selle nimel, et näha tervenemise vallas läbimurret.
Tahan omalt poolt sellele kirele vaid tuld juurde anda,
sest see põleb eredalt mu enda sees
ja mul on hea meel,
et see põleb tugevalt paljude teistegi sees.
Seetõttu olen ka tõeliselt põnevil kõigist eelolevatest aegadest.
Ma tõesti armastan imesid! Need köidavad mind täiega.
Imed ei aegu kunagi.
Mitte kunagi.
Olen näinud rohkem imesid
kui arvasin neid eales oma elu ajal nägevat.
Olen viimase 6 kuu jooksul näinud rohkem imesid,
kui arvasin neid nägevat oma 50-60 teenistusaasta jooksul.
Imed ei aegu kunagi.
Vähemalt minu jaoks mitte
ja usun, et põhjus selleks on see,
et imed on märgid, mis viitavad suuremale reaalsusele.
See väljapääsu silt ukse kohal on ka reaalne,
kuid keegi meist ei kõnni lahkudes läbi selle sildi,
vaid ikka läbi ukse, millele see silt viitab.
Nii muutub ka ime igavaks vaid siis, kui temast saab sihtmärk
ja mitte vahend sihtmärki jõudmiseks.
Sest silt on reaalne nähtus,
mis viitab millelegi suuremale kui ta ise
Ehk siis, ime viitab Jeesusele, kelles pole midagi igavat.
Me palvetame haigete eest,
et Jeesus saaks selle, mille eest Ta hinna maksis.
Ma tunnen üht sundust
ja tõesti kui üht teadmist, et mul polegi muud varianti.
Ütlesin Jumalale oma jah-sõna juba palju aastaid tagasi
ja see "jah" oli nii lõplik,
et kätkes endas ka kõiki mu tulevikus tehtavaid valikuid.
Muide, see on palju lõbusam elada ilma rohkete valikuteta.
Sest kui siis keegi tulebki ja ütleb:
"Oo vennas, selle asja järgimine läheb sulle kalliks maksma!",
on mu ainus küsimus: "Kas Jumal on selle looga kaasas?"
See on kõik, mida teada tahan.
Mu jaoks pole oluline, kas see asi töötab mu kasuks või kahjuks,
sest ma järgne sellele oma heaolu, vaid Jeesuse pärast.
See on mu ainus motiiv.
Mu ainus motiiv on paljundada Tema elu ja teenistust siin maa peal.
Üks suurepärane sportlane
sattus aastaid tagasi suurde autoõnnetusse
ja kaotas selles oma käe.
Talle meeldis sport ja võistlemine ning ta oli vägagi võistlushimuline.
Nii et ta tahtis leida mõne spordiala, millega saaks tegeleda ka ühe käega.
Mingil põhjusel avastas ta käsipalli, mis minu jaoks on liiga valulik ala.
Sa pead seal püüdma golfipalli suurust palli,
omades käes vaid õhukest nahkkinnast.
Täiesti jube!
Miks peaksin tahtma püüda seda rohkem kui vaid korra?
Mulle ühest korrast juba piisas ja ma ei mängi seda enam kunagi,
aga see mees valis selle ala.
See on sama nagu squashi palliga,
ainult et sa püüad ja lööd palli reketi ja mitte palja käega,
Igal juhul, aitab küll käsipalli üle vingumisest.
Nii et see mees valis käsipalli, olles selles päris osav
ja saades mingi hetk isegi oma klubi tšempioniks.
Mingi aeg hiljem
esindas ta aga oma klubi juba osariigi võistlustel, need võites.
Kui oled kunagi squashi mängu näinud,
siis seal on sul ühes käes reket, millega palli vastu seina lüüa.
Käsipallis läheb aga kahte kätt tarvis.
Ja see mees võitis selle mängu, omades vaid üht kätt!
Ajakirjanik, kes teda intervjueeris, küsis: "Selgitage nüüd mulle,
kuidas saab ühe käega mees võita mängus,
kus kõik ta vastased mängivad kahe käega?"
Kuidas saab võita ühe käega, kui teised saavad kasutada kahte kätt
Mees vastas: "See on lihtne!
Tuleb kasutada valikuvariante."
Reporter küsis: "Mis mõttes valikuvariante?"
Ta ütles: "Kõik mu vastased peavad valima,
kumba kätt kasutada, kui pall seina küljes nendeni lendab?"
Nii et see on päris tore elada ilma valikuvõimalusteta.
Mäletate seda hetke, kui Jeesus needis viigipuu?
Kummaline lugu,
mille kohta on peetud palju häid jutlusi.
Palju häid jutlusi, kus öeldakse, et see lugu esindab Iisraeli,
või seda ja teist.
Ma ei tea sellest midagi.
Küll aga tean ma seda,
et Jeesus needis selle viigipuu väljaspool viljakandmise aega.
Osa inimesi ütleb:
"Noh, see tõestab, et Jeesusel oli ka vahel halbu päevi."
"Tal lihtsalt oli halb päev!"
"Viigipuu kandis küll augustis vilja,
kuid nüüd oli veebruar ja Jeesus vihastas ning needis ta ära,
nii et viigipuu surigi välja."
Ikka, ikka! Hoidke alt - Jeesusel oli halb päev!
Samas mulle meeldib see lugu, sest see pole üldse loogiline.
Väljaarvatud tõsiasi, et Jeesus on ainus,
kellel on õigus nõuda võimatut.
Mul on kohustus kanda vilja selles, mille Tema on minusse investeerinud.
See on see talentide lugu.
Ta andis mulle midagi, mis ei kuulu mulle,
et ma teeks sellega midagi, mis saaks kuuluma mulle
ja et mul oleks midagi, mida Talle tagasi anda,
kuna olen investeerinud Tema nimel.
Viigipuu ei saanud kanda vilja väljaspool viljakandmise hooaega,
nii et see suri.
Mis sa arvad, mida Jeesus ootab sinult ja minult,
olles pannud me sisse sama Vaimu, kes äratas Ta üles surnuist?
Meil pole enam mingeid vabandusi peale seda,
kui Jeesuse surnuist üles äratanud Vaim
asus elama meie sisse.
Nii et, kui Jumala Vaim kolis minu sisse elama,
siis Ta ka ootab, et ma saavutaksin seeläbi midagi.
Nii et korraga mul on nõue tuua esile midagi võimatut;
kanda vilja väljaspool viljakandmise aega.
Vahet pole, kui kaua oled selle poole püüelnud...
Osad teist on palvetanud haigete eest 20-30 aastat,
nähes ka edu ja läbimurdeid,
samas kui teised on alles verinoored algajad.
Sõltumata sellest, mis sa ise arvad, mis sind siia tõi,
on sul üks seesmine teadmine, et pead kandma Talle võimatut vilja.
Kui peremees annab mulle täna 5 talenti
ja ma investeerin need,
siis peremees tuleb tagasi selleks,
et saada suuremalt tagasi see, mille ta mulle algselt andis.
Loodetavasti te kõik teate seda lugu,
nii et me ei pea seda Piiblist järgi vaatama.
Kuid et asi oleks ikka ametlik,
avame oma Piiblid veel sessiooni lõpus.
Vabandust, et oma mõtetega siia-tänna muudkui hüppan.
Kuid oletame siis, et ma saan need 5 talenti,
mis siis sümboliseerib teatud rahasummat.
Ja siis ma lähen ning investeerin selle.
Kuidas seal loos öeldigi?
Seal öeldi, et peremees läks ära ega jäänud sinna vahtima.
Mida see meile ütleb?
Kui palud Jumalalt tervendava väe võidmist,
siis mis saab järgmiseks?
Tema ligiolu, mis inspireeris sind palvetama haigete eest, lahkub sinust,
et näha, mida sa teed sellega, mille just said.
Paljude inspiratsioon püsib seni, kuni läbimurde vaim on kogetav.
Kuid peremees lahkus.
Üks olulisemaid õppetunde tervendus- ja vabastusteenistuses,
või ükskõik, millises teenistuses,
on arusaamine, et...
Kui paljud teist on saanud osa mõne kuulsa jumalasulase võidmisest
või ükskõik, kelle võidmisest, kes on eales palvetanud kellegi eest?
Kui paljude teie üle on palutud nende võidmist?
Minu eest palutakse üsna tihti.
Ka mõned suure ärkamisjutlustaja sugulased
on mu eest palvetanud.
John Wimberi 13-aastane lapselaps pani mulle käed peale
ja palvetas mu eest.
"Su perel on midagi ja ma vajan seda."
Ma pole selles osas häbelik,
sest ma tahan saada osa nende võidmisest.
Kuid mis siis juhtub, kui su üle on palvetatud,
sa oled ehk mõne prohvetliku sõnagi saanud
ja midagi dünaamilist juhtub?
Oled nii indu täis kui vähegi võimalik,
olles valmis panema käsi peale kasvõi telefonipostidele!
Millele iganes, mis eest ära ei jookse.
Või las ta joosta vaikselt, et jõuaksid selle veel kätte saada.
Mida iganes!
Kuid see inspiratsioon, mida sel hetkel kogesid,
oli selleks, et kinnitada sulle, et tegu on eheda hetkega;
ühe jumaliku hetkega.
Nii et see talletub su meeltesse,
kuna järgmisena juhtub see, et peremees lahkub.
Usun, et võiksime kasvõi kohe altarikutse esitada.
On see mõistetav, millest ma räägin?
Sa koged läbimurret läbimurde järel, kuni põrkad korraga vastu seina
ja üks asi teise järel läheb viltu.
Mõni su lähedane või sõber sureb ja üldse juhtub kõikvõimalikku.
Mis tõeliselt loeb, on see,
mida sa teed ajal, kui peremeest pole.
Kuidas saada rohkem?
See, mida sa teed sulle antuga ajal, mil peremeest pole,
määrab ära selle, kas sulle antakse juurde või mitte.
Vaatame Luuka 19 ptk'i.
Usun, et meil on hea seda teada,
kuna Jumal jagab meiega ka nö sisemisi saladusi.
Ta on külvanud kogu oma Sõnasse saladusi selle kohta,
kuidas võita linnu ja rahvaid.
Te avage Luuka 19 ja ma loen teile ühest teisest kohast.
Tahtsin lihtsalt näha,
kas olete võimelised leidma üles Luuka 19. ptk'i.
Ei, ei! Ma tulen sinna tagasi, kuid kuulake esmalt seda.
"Siis hakkas Jeesus hurjutama neid linnu,
kus kõige rohkem oli sündinud tema vägevaid tegusid,
et nad ei olnud meelt parandanud:
Häda sulle, Korasin! Häda sulle, Betsaida!
Sest kui Tüüroses ja Siidonis oleksid sündinud need vägevad teod,
mis teie juures on aset leidnud,
küll nad oleksid ammugi kotiriides ja tuhas meelt parandanud.
Ometi ma ütlen teile:
Tüürosel ja Siidonil on kohtupäeval hõlpsam põli kui teil!
Ja sina, Kapernaum, kas sa arvad, et sind ülendatakse taevani?"
Ehk teisisõnu - sinu linnas valitses selline võimas Jumalariigi atmosfäär,
et olid selle poolest lähemal taevale kui ükski teine linn.
"...et sind ülendatakse taevani? Ei, sind tõugatakse alla põrgusse,
sest kui Soodomas oleksid sündinud need vägevad teod mis sinus,
siis ta oleks püsinud tänini."
Me võtame seda lõiku vaid kui sõitlust linna osas,
kes oli näinud imesid.
Kuid näete te, mida Jeesus siin meile veel ütles?
Ta ütles meile, et imed on need,
mille läbi pöörata üht patust läbi imbunud linna.
Ta ütles, et Soodoma oleks jäänud püsima.
Me keskendume vaid
nende religioossete linnade sõitlemisele,
ega märkagi, kuidas Ta on lisanud sinna,
et linnad, mis said tule ja väävliga maha põletatud,
oleks raudselt meelt parandanud, kui nad oleks näinud selliseid imesid.
Mis ütleb meile mida?
Seda, et patuse linna südames on siiski midagi,
mis on valmis imedeks.
Religioossed linnad aga pole.
Kui Issand kõneles läbi Joona Niinevele,
ütles Issand Niineve kohta, et see on suur linn.
Piiblis on üks meeliköitev pilt,
mis puudutab Niinevet Jumala ja Joona dialoogis.
Jumal ütles: "Niineve, see suur linn!"
ja kuulutas seejärel oma kohtuotsuse välja selle üle.
Tahan, et te näeksite järgmist.
Saatan ei suuda luua. Ta ei ole looja.
Kõik, mida ta suudab, on vaid hävitada olemasolevat,
sest ta ise pole võimeline looma.
Seega, üks linn saab vajuda pattu vaid sama suurel määral,
kui mis määral teda on kutsutud olema võrratu.
Jumal vaatas Niineve peale ja ütles: "Eriliselt suur linn!"
Seejärel aga tõi esile nende patu teema.
Miks?
Sest nad said langeda pattu sama suurel määral,
kui oli nende suuruse potentsiaal.
Ja siis Ta ütleb meile, et Soodoma, Tüüros ja Siidon -
kõik need ajaloolised linnad, kes kogesid Jumala kohtumõistmist -
et nad oleks parandanud meelt.
Enamus meie tööst saab tehtud koguduse heaks.
Mida apostel Paulus tegi, kui mõnda linna jõudis?
Ta läks esmalt mõne juudi juurde.
Kui see ta hülgas, mida ta siis tegi?
Läks mõne pagana juurde.
Kuidas ta kirjeldas seda muutust ja pagana juurde mineku eesmärki?
Ta ütles: "Ma loodan, et suudan muuta juudi kadedaks."
Kujuta ette seda olukorda, kus toit sai just paljundatud
ja teie kõik olete see suur rahvahulk, keda peaksime toitma.
See saal siin sümboliseerib maailma.
Toit on paljundatud ja ma toidan ära selle esimese rea.
Siis lähen tagasi ja toidan uuesti esimest rida,
minnes veelkord tagasi ja toites neid jälle.
Üsna pea hakkavad nad vinguma, et toit on kas liiga soolane või mage,
miks pole piisavalt valikut ja osa asju pole piisavalt küpsed.
Rahvas muutub korraga kui restorani kriitikuteks.
Kui oled üle oidetud, on sul muidugi see luksus seda teha,
kuid nälginud inimesele on isegi iga kibe asi magus.
See on ka põhjus,
miks osa inimesi kogeb ärkamist ja teised mitte.
Nälg, mis sul on, määrab ära selle, kuidas sa hindad oma toitu.
Olete ikka veel elus siin? On kõik ikka hästi?
Seega, me toidame siin seda esimest rida
mitmeid ja mitmeid kordi,
mille tulemusena tekkib üks nn rootsi laua kultuur.
Suhtumine, et saan ise valida ja võtta, mida tahan.
Me linnades on nii palju erinevaid kogudusi,
et sa ei pea isegi valima enam vaid konfessiooni põhiselt,
vaid sul on konfessiooni siseseltki juba tohutult suur valik.
Igas vähegi normaalse suurusega linnas.
Sa võid minna kogudusse, kus on selle- või tollelaadne muusika,
eraldi suur hall noortele või erinevad programmid.
Valikuvõimalus on tohutu,
sest me toidame pidevalt ühte ja sama rida.
Kui sa siis aga tood mängu midagi, mis erineb harjumuspärasest...
Nagu näiteks mõne venna, kes tervendab inimesi,
aga on ise üleni augustatud ja tätoveeritud,
siis esimene rida tõuseb tagajalgadele,
kirjutades oma kodulehtedel, kuidas see vend on omadega eksiteel.
Miks?
Sest see on see, mis juhtub, kui oled ületoidetud.
Seega, ületoitmisega põhjustame hoopis vastuseisu sellele,
mida tahame tegelikult edasi anda.
Kuidas luua vaktsiini mõne haiguse vastu?
Sa lisad sinna õige pisut seda haigust, sest see aitab luua vastupanu.
Väike ärkamine põhjustab ka teatud laadi vastupanu
ajal, mil on aeg ärkamiseks.
Võttes vaid väikese osa millestki,
andmata end tegelikult üle sellele, mida Jumal ütleb ja teeb,
võib põhjustada vastuseisu sellele, mida Jumal püüab teha.
Nii et, mis juhtub, on see,
et me jagame rahvale ülekülluses toitu,
mida nad ei suuda ära seedida
ja mis ei lähe nende lihaste tugevdamiseks.
Sellega aga treenime neid seisma vastu just sellele,
mida Jumal on tegemas,
sest neil pole enam nälga selle järele.
Kuidas on võimalik, et variserid...
Nimi "variser" on tänasel päeval negatiivse maiguga,
kuid see polnud seda Jeesuse päevil.
Täna oleks nende vastandiks "pastor".
On ju nii? Nende nimi oleks täna "pastor".
Kuidas on võimalik,
et variserid ei tundnud Jeesust ära, kui Ta tuli?
Samas, kui deemonitest vaevatud, prostituudid ja maksukogujad
teadsid täpselt, kes Ta oli.
Deemonid hakkasid kisendama. Nad teadsid, kes Jeesus on.
Prostituudid teadsid, kes Jeesus on.
Sakkeus ronis puu otsa, et Teda näha, sest ta teadis, kes Jeesus on.
Kuid need, kes olid Pühakirja vallas kõige enam koolitatud,
ei tundnud Teda ära.
Miks?
See on see mõte,
mida olen püüdnud teile viimased 10 minutit edasi anda.
Tulistan selle nüüd veel välja ja siis läheme edasi.
Inimese loomuses on midagi, mida ma veel lõpuni ei mõista,
kuid meis on midagi, millest lähtuvalt,
kui me ei ela teadvustades endale, et me vajame Jumalat,
tekkib meis vastuseis just sellele, mida kõige enam vajame.
Mis võimaldas prostituudil näha Jeesust sellena, kes Ta oli?
See polnud piiblitarkus.
Kuidas tundis maksukoguja Jeesuse ära?
Kuidas pistsid deemonid karjuma Jeesust ära tundes?
Kuidas teadis deemonitest vaevatud mees,
kes Jeesus oli?
Sest nad kõik elasid ühe teadlikkusega...
Kasvõi see prostituutki - ta teadis, et ta eluviis on vale.
Meiegi ümber on suur hulk inimesi, kes on nii patuga seotud.
Neile ei meeldi nende elu,
kuid nad ei oska ka muudmoodi elada.
Nad ei tea, kuidas sellisest elust välja saada.
Küll aga on nad igati teadlikud, et see pole mitte parim viis elada.
Alateadlik vajadus Jumala järele annab inimestele ka selge nägemise,
kui Jeesus kuhugi välja ilmub.
Patustel polnud probleemi
aastaid tagasi puhkenud Toronto ärkamisega.
Jah, nad pidasid seda kummaliseks, kuid nad ei jooksnud sealt ära.
Küll aga oli teoloogiliselt haritud inimestel
tõsiseid probleeme kogu toimuvaga.
See ei tähenda nüüd,
et me ei võiks omandada head teoloogilist haridust.
Küll aga ei tohiks me lasta sel haridusel
võtta meilt meie teadlikkust vajadusest Jumala järele.
Ära hangi haridust,
kaotades samas oma vajaduse Jumala järele.
Usun, et see oli ka põhjus, miks Tüüros, Siidon,
Soodoma ja Gomorra oleksid meelt parandanud,
samal ajal kui Kapernaum ja mõni teine linn seda ei teinud.
Isegi, et nad nägid imelisi asju,
polnud neil teadlikkust sellest, et nad vajavad Jumalat.
On see mõistetav?
See, mida sa tead,
võib sind hoida eemal sellest, mida peaksid teadma,
kui sa pole valvel.
Kõik, mida oled siiani õppinud,
võib tegelikult takistada sinu edasi liikumist,
kui sa ei hoia alal oma lapselikku hoiakut.
Kui oled pidevalt teadlik vajadusest isikliku kasvu ja arengu järele,
oled ka võimeline nägema ja mõistma, kui Jumal teeb korraga midagi uut.
See, mida Jumal ütleb,
saab alati olema kooskõlas sellega, mida Ta on juba öelnud.
Samas aga magavad paljud maha selle, mida Ta ütleb,
kuna on jäänud liiga kauaks kinni sellesse, mida Ta kord ütles.
Jumal ei lähe kunagi vastuollu oma Sõnaga,
küll aga pole Tal probleemi tekitada vastuolusid
meie arusaamades Tema Sõnast.
Ta ei tunne end selles osas vähimalgi määral ebakindlana.
Luuka 19.
On teil see veel endiselt lahti, või andsite juba alla?
Salm 11: "Aga neile, kes teda kuulasid,
rääkis Jeesus veel ühe tähendamissõna,
sest ta oli Jeruusalemma lähedal
ja nemad arvasid, et Jumala riik otsekohe ilmsiks saab.
Üks kõrgest soost inimene reisis kaugele maale,
et omandada kuningriik ja siis pöörduda tagasi.
Ning ta kutsus kümme oma sulastest ja andis neile kümme naela raha
ja ütles neile: Kaubelge, kuni ma tagasi tulen!”
Ja see sündis, kui ta tagasi tuli, olles saanud selle riigi,
et ta käskis enese juurde kutsuda need sulased,
kellele ta oli raha andnud,
et saada teada, kui palju kasu keegi kaubeldes oli saanud.
Siis tuli esimene ja ütles:
Isand, sinu nael on kümme naela kasu toonud.”
Ja tema ütles sellele: Tubli, sa hea sulane!
Et sa oled olnud ustav kõige pisemas,
seepärast olgu sul meelevald kümne linna üle.”
Kui paljud teist on palvetanud oma linna pärast,
et see saaks päästetud?
Teadsid sa, et Jumal hakkas vastama su palvele
juba peale esimest korda, kui palusid?
Kuidas Ta sellele vastas?
Andes sulle ühe ülesande ja vastutuse.
Just nimelt! Vaata nüüd ise, kuidas hakkama saad!
Te muidugi teate seda, et Ta ligiolu ei lahku meist kunagi,
kuid Tema inspiratsioon mõne valdkonna tarvis tuleb ja läheb.
Hetkel, mil palvetasid, andis Ta sulle ühe ülesande.
Mida Ta sinult selle raames ootab?
Olgu selleks kas üksainus lihtne and, või kümme -
igaüks saab vastavalt oma võimetele,
kuid kui Jumal on selle sulle andnud,
siis Ta ootab ka selle pealt mingit tulemust.
Lisaksin omalt poolt veel seda,
et Ta ootab läbimurdeid elu võimatuste keskel.
Mis juhtub inimesega,
kes on käinud ustavalt ringi sellega, mille Jumal on talle andnud?
Luuka 19:11 on öeldud,
et Jeesus andis neile selle tähendamissõna seetõttu,
et jüngrid arvasid, et Jumalariik tuleb koheselt.
Seega, mida Ta neile vastas?
Ta vastas nende eelduse peale, et kõike muutev lõpp tuleb järsku.
See on nagu raskustes olevate inimestega -
nad loodavad suurt lotovõitu, mis tooks kõikemuutva läbimurde.
Kristlastel - mängivad nad lotot või mitte,
on see sama lootus, et miski tuleb ja muudab kõik äkitse.
Selle asemel, et mõista,
et meile antud vastus on sageli seemne kujul.
Hetkel, mil palume, külvatakse üks seeme me ellu.
Selle seemne eest korralik hoolitsemine on aga see,
mis vabastab oodatud vastuse me ellu.
Kõik, mille Jumal meile annab,
on antud selleks, et see võiks edeneda ja paljuneda.
Me oleme osa Kuningriigist,
mis tuginebki vaid paljunemisele ja edasiminekule.
Ütlus, mille keegi oma nadil päeval välja mõtles:
"Kaks sammu edasi, kolm tagasi" Jumalariigi puhul ei kehti.
Mida Piibel ütleb?
"Suur on valitsus ja otsatu on rahu tema kuningriigi üle."
Me oleme emotsionaalsed olendid,
kelle tunded käivad vastavalt olukordadele üles-alla.
Vahel oleme üdini õnnistatud ja siis jälle tohutu koorma all.
See kõik on nii ebakindel.
Kuid samas on meid loodud liikuma aust ausse.
Sa võid olla paadiga merel ja navigeerida edukalt ka keset tuuli.
Minu jaoks on see kummaline
ja ma ei tea, kes see vend oli, kes selle avastas?
Kuid kasutades õigesti purjesid jms., võid sa tuule keskel nii laveerida,
et suudad ka vastutuult jõuda edukalt oma sihtkohani.
"Hoia oma südant enam kui kõike muud, mida tuleb hoida,
sest sellest lähtub elu!"
Valvates õigesti oma südant,
tagab sulle edasimineku ka keset raskusi.
Paljud kristlased arvavad,
et meie ülesanne on kaitsta seda, mis meile on antud.
Kuidas see aga selle ühe talendi venna puhul töötas?
Meid on juba loomu poolest loodud edasi liikuma ja arenema.
Seetõttu ka, kui Efeslaste 6 ptk. räägib Jumala sõjavarustusest,
siis seal pole mainitud ühtki asja selja kaitseks.
Meid pole loodud selga pöörama
ja tagasi minema.
Nii et ta ütleb Luuka 19:17 Tubli, sa hea sulane!
Et sa oled olnud ustav kõige pisemas,
seepärast olgu sul meelevald kümne linna üle.”
Mida ma tahan, et te siin näeksite, on:
protsess on see,
mis valmistab sind ette ootamatuks või kiireks lahenduseks.
Paljud inimesed igatsevad vaid läbimurdeid -
nö "korraga" juhtuvaid asju.
Mõistate te, mida ma selle "korraga" all silmas pean?
"Ja korraga" tuli võimas tuul ning kõik said täis Püha Vaimu.
Need "korraga"-asjad on need kohesed läbimurded
ja eks me kõik tahame neid,
sest need on elu ühed imelisemad hetked.
Iisraellased olid 400 aastat Egiptuse orjad,
kui korraga vaid ühe hetkega nende saatus muutus.
See kõik muutus vaid ühe hetkega.
Iisraellaed olid 40 aastat kõrbes,
kuni ühel päeval sai "ei"st "jaa".
Jälle see "korraga"!
Ja korraga nad leidsid end tõotatud maalt.
Nii et meile meeldivad need elu "korraga"-hetked,
kuna need toovad kaasa suuri läbimurdeid.
Kuid me ei mõista, et ustavus elu väikestes asjades
on see, mis valmistab meid ette nendeks "korraga"-hetkedeks.
Nii et, kui see peremees tuleb oma sulaste juurde,
annab ta ühele kümme 100-dollarilist rahatähte,
käskides investeerida selle ja tuua tagasi kasumiga.
Järgmine saab 500 ja viimane 100.
Ta ütles: "Ma tulen tagasi ja tahan näha kasumit sellest."
See etapp raha saamise ja kasumi teenimise vahel
ongi see protsess.
Puhas töö. Ei mingit "korraga"-hetke.
Ainuüksi ustav teenimine, kus käib ostmine ja müümine;
protsess, mille käigus toimetad ustavalt sulle antud anniga,
et see võiks kasvada.
Peremehe naasedes on elevust palju.
Nende jaoks, kes on teinud õiget asja.
Vend, kes ei teinud midagi, polnud just eriti elevil.
Kuid kui peremees küsib tulemuste kohta,
astub esimene vend ette
ja ei anna tagasi vaid algselt saadud 1000 dollarit,
vaid lisaks sellele veel 1000 dollarit.
Peremees ütleb: "Oled olnud ustav selles loos.
Siin piirkonnas on 10 linna - tahan, et oleksid nende valitseja."
Vat see on nüüd see "korraga"-hetk!
Korraga saab ühest inimesest, kes antud juhul oli ustav rahaasjades,
valitseja 10 linna üle.
Hallates ustavalt meile antud võidmist, arusaamist, ilmutust,
suhteid ja kõike muud, mida Jumal on meile andnud,
võime omandada suurema mõju, mis puudutab ka meie linnu.
Linna atmosfääri muutmiseks ei pea veel olema selle linnapea.
Osadel teist on elus väga unikaalne positsioon,
nii et kui olete ustavad selles, mis teile on antud,
asetab Jumal teid sellisele kohale,
kus linnas ei juhtu midagi ilma enne teie laualt läbi käimata.
See oli nagu Aabrahamigagi, kelle kohta Jumal ütles:
"Ma ei tee maa peal enne midagi,
kui pole seda Aabrahamiga läbi arutanud."
Kas pole hämmastav?
Et Jumal asetab su sellisele kohale,
et su palved mõjutavad kogu su linna ajalugu ja liikumist.
Kust see alguse saab?
Sellest, mis iganes on su kätte usaldatud.
Kui oled palunud oma linna ja maa pärast,
siis usu, et hetkel, mil palusid, usaldati su hoolde midagi hallata.
Tõlge: Anne-Ly Raukas