Det var den 28 oktober 1941.
Kl. 6 på morgonen måste alla ut och samlas på demokratitorget.
Där stod tre SS-soldater.
Varje familj måste passera dem.
De tecknade med fingret att gå till höger eller vänster.
Hur kunde vi veta vad som var bättre?
En judisk polis som var vän till min pappa -
drog pappa till "den bättre sidan". Vi följde honom.
Nästan 10 000 personer sköts samma dag -
i Nionde fortet.
Farfar Leib, farbror Moshe, faster Sara och babyn Zelda, -
Aharon, min kusin, hans fru och deras baby.
Abba Naor sändes till tvångsarbete i lägren i Dachau.
Vi levde i skräck och i hunger.
Vi sprang med 50 kg:s cement- säckar i 12 timmar utan att äta.
Ingen klarade sig länge där. De flesta dog.
Men vi var en liten grupp från Kovno.
Vi var som bröder. Vi hjälpte och stödde varandra.
Det hjälpte oss att klara oss med livet i behåll.
Jag kom till Israel för jag trodde att ingen ville ha oss -
och nu kunde vi bygga en egen stat.
Jag tog värvning i Mossad och deltog i operation Mose -
som förde etiopiska judar från Sudan till Israel.
Vi hade en "semesterby" som täckmantel för operationen -
så att de etiopiska judarna kunde föras till en nödhamn -
och därifrån till båtar.
Operationen leddes därifrån.
Jag känner att jag har jag fått ett pris.
Jag fick möjlighet att ge tillbaka vad jag själv fått.
Också jag blev räddad.
Jag har två barn, fem barnbarn och snart nio barnbarnsbarn.
Det här är min dotter, mina barnbarn -
och mina barnbarnsbarn.
Jag är en rik jude.
Översättning: Hanna Nylund Himlen TV7