Nämä ovat maamme todistukset. Nämä ovat todistuksia Suomesta.
Tupakka, alkoholi, huumeet ja varkaudet.
Kaava on tuttu ja epäturvallinen.
Rami on kuitenkin saanut oppia uuden kaavan, -
kun Jumala on osoittanut hänelle uskollisuuttaan.
Mun nimeni on Rami ja olen 38-vuotias.
Olen syntynyt uskovaan perheeseen Espoossa.
Olen lapsesta asti uskonut Raamat- tuun ja Jumalan olemassaoloon, -
mutta se ei aina riitä.
Kun tuli vähän ikää lisää ja murrosikä, -
kuvioihin tuli tupakkaa ja huumeita ja alkoholi, varkauksia -
ja näitä kaikkia maailman pahoja tapoja.
Kun olin reilu 20-kymppinen ja menossa laivalla -
silloisen tyttöystävän luo Saksaan, -
niin laivalla meni myöhään.
Kun laiva oli aamulla satamassa, piti lähteä ajamaan Göteborgiin.
Sain noin 100 km ajettua, kun nukahdin rattiin.
Heräsin siihen, että auto oli keskikaistalla -
ja pomppi ja lähti pyörimään saman tien.
Muuta en ehtinyt sanoa kuin Auta Jeesus!
Kun auto lopulta pysähtyi, se oli kaistojen välissä.
Se oli oikein päin ja ihan kuin parkkeerattu siihen.
Tajusin, että siinä olisi voinut käydä -
tosi huonostikin siinä onnettomuudessa.
Autohan meni lunastukseen siitä sen siliän tien.
Sitten noin 25-vuotiaana aloin käyttää -
semmoista lääkeainetta kuin Subutex, -
mitä käytetään esim. heroiinin korvaushoidossa.
Siinä ei hirveän pitkään mennyt, kun olin siinä tosi kovin kiinni.
Jos sitä ei saanut, oli todella kipeä eikä pystynyt oikein mihinkään.
Niihin aikoihin tapasin myös nykyisen vaimoni, -
joka ei millään hyväksynyt mitään huumeiden käyttöä.
Kun en kumminkaan halunnut häntä jättää tai erota, -
niin päätin sitten valehdella.
Väitän, etten käytä mitään ja olen päässyt eroon aineista.
Sitten meni monia vuosia, -
kunnes koin vahvasti, että Herra veti puoleensa.
Aloin käydä kokouksissa ja liityinkin helluntaisrk:aan -
ja kävin kasteella. Huumeista en silti päässyt eroon.
Käytin niitä edelleen päivittäin.
Siinä meni taas muutama vuosi.
Jäin sitten vaimolleni kiinni aineiden käytöstä.
Me päätettiin yhdessä, että mennään Pirkon kokoukseen, -
joka sattui samoihin aikoihin.
Olin itsekin lomalla, joten se sopi hyvin.
Siellä koin voimakkaasti, että Herra kosketti mua -
ja pääsinkin niistä irti muutamaksi kuukaudeksi, -
kunnes alkoi arki ja työt.
Sitten pikkuhiljaa sorruin taas vanhaan meininkiin.
Siihen aikaan sain myös Raamatusta profetian.
Selasin Raamattua ja laitoin sormen johonkin.
Sieltä tuli kohta, että ensi vuonna tähän aikaan sinulla on poika.
Koin jostain syystä täysin varmasti, että se oli mulle.
Vaimo tulikin sitten muutaman kuukauden päästä raskaaksi.
Se meni ihan hyvin, kunnes 5. viikolla -
hän meni kovien kipujen takia lääkäriin.
Lääkäri totesi sen valeraskaudeksi -
ja kohdussa oli aika paljon verta.
Hän sanoi, että se tulee viikon sisällä ulos keskenmenona.
Itse kumminkin uskoin, -
että se lapsi syntyy ihan ajallaan ja terveenä.
Rukoiltiin paljon sitä ja niin siinä sitten kävi, -
että lapsi syntyi terveenä. Kiitos Herralle siitä!
Siitä jonkin ajan päästä oltiin seurakunnan kokouksen jälkeen -
lähdössä kotiin. Olin jostain tosi vihainen ja ahdistunut.
Sitten yksi mun kaveri seurakunnasta tuli sanomaan, -
että Herra käski häntä rukoilemaan mun puolestani.
Mua ei kiinnostanut, mutta suostuin kumminkin tähän.
Hän profetoi mulle, että Jeesus katkaisee -
nämä synnin kahleet yksi kerrallaan.
Kun olin viime syksynä jäämässä 6 viikon isyyslomalle, -
mentiin toiseen Pirkon kokoukseen vaimon kanssa.
Siellä päätin, että kun lapsikin on vielä aika nuori, -
niin haluan tosissani eroon kaikesta synnistä, huumeista yms.
Menin sitten kokouksen jälkeen äidin luo.
Pirkko oli siellä yöpymässä.
Päätin, että kerron heille ja tunnustan mun syntini.
En oikein muista, mitä kaikkea siellä puhuttiin.
Pirkko sitten profetoi, että mä lähden matkalle, -
vaikka mulla ei silloin ollut mitään matkaa mielessä.
Mä ajattelin vaan, miten saan kerrottua vaimolle tästä, -
että olen edelleen käyttänyt näitä aineita.
Mietin, miten selviän niistä vieroitusoireista.
Ajattelin, että Pirkko tarkoitti jotain -
kaukaisessa tulevaisuudessa tapahtuvaa matkaa ehkä tms.
Sitten kumminkin kuukauden päästä me lähdettiin Jerusalemiin lomalle.
Viikko tuon tapahtuman jälkeen -
mulla jäi sitten kaikki aineet pois.
Tupakkakin jäi ihan täysin eikä ikinä ole enää tehnyt edes mieli.
Viisi kuukautta on nyt kulunut. Välillä on vähän vaikeaa ollut -
ja kompasteltukin. Silti elämä alkaa voittaa pikkuhiljaa.
On tosi ihmeellistä, että Herra on varjellut, -
ettei mitään pahempaa käynyt tässä elämän aikana.
Nyt olen paljon rauhallisempi ja vapaa kaikesta ahdistuksesta.
Kiitos Jeesukselle! Ja kiitos!
Kiitos, Rami!
Kun Marja-Leenan jalkojen puolesta rukoiltiin, -
hän ei kokenut mitään erikoista. Mutta samana yönä alkoi tapahtua.
Olen Marja-Leena ja moni täällä tuntee minut.
Viime syksynä olin täällä kokouksessa, -
kun Pirkko oli täällä sitä pitämässä.
Mulla oli sitä ennen jalka kipsissä.
Se oli sitten jo otettu pois, kun olin kokouksessa.
Pirkon kautta tulivat tiedon sanat.
Silloin en ymmärtänyt sitä, että se oli minulle.
Sitten täällä rukoiltiin.
En kokenut silloin oikeastaan mitään erikoista, -
mutta sitten kotona, kun olin nukkumassa.
Mä en tavallisesti nuku selälläni.
Yks kaks molempiin nilkkoihini tartuttiin ja heräsin siihen.
En nähnyt mitään, mutta jalat vetäistiin suoraksi.
Koin sen ja ymmärsin, että Jeesus tarttui nilkkoihini.
Siitä lähtien alkoi nilkkani pikkuhiljaa sulaa ja parantua -
ja on nyt ollut ihan terve monta kuukautta.
Olen kiitollinen siitä, -
että olen saanut kokea Jeesuksen kosketuksen.
Kannattaa seurata Jeesusta!
Vesa oli hyvä tekemään pahaa.
Hän eli sellaisessa maailmassa, missä ei sääliä annettu.
Onneksi Vesan kertomus ei tähän lopu.
Mä menin nuoruudessa niin lujaa, -
että se vei todella niihin paikkoihin, -
joiden en usko kenellekään olevan hyväksi.
Silti ymmärsin, että Jumalalla on suunnitelma minunkin elämässäni.
Ymmärsin, kiitos Herralle, että Hän kutsui mua yhteyteensä.
Ymmärsin oman etsikkoaikani.
Mun tieni vei mua vankilasta vankilaan, sanotaan näin.
Olin äärettömän hyvä siinä, missä ei olisi pitänyt olla -
eli hyvä tekemään pahaa.
Tiedätkö, ystäväni, että maksamme itse niistä seuraukset?
Me maksamme seuraukset tekemistämme valinnoista.
Minun valintani olivat vuosia täysin väärään suuntaan -
ja minä maksoin siitä seuraukset.
Mutta kiitos Jumalalle, Hänellä oli suunnitelma minunkin varalleni -
Hän kutsui minua yhteyteensä.
Varmasti itse en ensin tajunnut, mitä oli menossa, -
mutta mulla kävi kaveri kertomassa täällä Saarijärvellä.
Mulla oli elämä jo silleen kunnossa, että oli työpaikka ym.
Sekin oli Jumalan suunnitelmaa.
Mikä multa uupui, oli rauha sydämessä.
Ja siihen mun ystävä tuli kertomaan mulle, -
- 3 vuotta kävi Jyväskylästä Saari- järvellä asti kertomassa mulle, -
että Jeesus rakastaa sua semmoisena kuin sä olet.
Olin kaveri, joka oli tottunut -
kaikesta selviämään itse mukamas omilla konsteillaan -
ja aina löysin itseni hankaluuksista.
Tämä oli minulle jotakin uutta. Se kosketti.
Ei siinä maailmassa, missä elin, sääliä saanut. Eikä sitä annettu.
Mutta Jumala tuli -
Poikansa Jeesuksen Kristuksen muodossa -
ja pisti minutkin polvilleni rakkaudella.
Se oli jotakin semmoista, mitä en itse edes voinut ymmärtää.
Siihen samaan aikaan Jumala puhui mun vaimolleni.
Mulla on maailman ihanin vaimo.
Varmaan moni muu sanoo omastaan niin, mutta voin sanoa, -
että mulla on ainakin. Jumala puhui myös hänelle.
Me saimme yhdessä lähteä tälle tielle.
Tiedättekö, ennen kuin teimme uskonratkaisun, -
eli pyydettiin Jeesusta asumaan sydämeemme, -
mulla oli monenlaisia ajatuksia. Mistä kaikesta joudun luopumaan?
Mitä mulle sanotaan, työmaalla ja kaverit?
Näitä tämmöisiä, mitä jokainen varmasti pohtii.
Mutta voin sanoa, että kun teimme uskonratkaisun, -
niin mun elämäni vasta alkoi siitä. Sain antaa elämäni Jeesukselle -
ja Hän lupasi pitää minusta huolen.
Kuvitelkaa, millaista on, -
kun elämä muuttuu aivan täysin epätoivosta toivoon.
Meidän tarina jatkui siten, -
että ensimmäisenä asiana sain kokea valtavan vapauden, -
kun sain syntini anteeksi. Sitten Jumala lähti viemään.
Ystävät, mä sanon, että lähti viemään ja lujaa.
Ensimmäinen juttu, mitä Jumala teki meidän elämässä oli se, -
että meille syntyi lapsi, jota oltiin yritetty 8 vuotta tuloksetta.
Jumalalla oli suunnitelma.
Tänä päivänä meillä on kaksi tervettä lasta.
Voitte kuvitella, kun olet heittänyt pyyhkeen kehään -
ja hyväksynyt asian, että olkoon näin sitten.
Kun Jumala ilmestyy yliluonnollisella tavalla elämääsi, -
Hän haluaa antaa sulle jotain, mikä on ylitse kaipauksesi, -
ylitse sinun ymmärryksesi.
Sen jälkeen Jumala alkoi käyttää -
semmoisissa asioissa, että Hän otti käyttöön...
Esim. luulin, että mun täytyy moottoripyöräilystä luopua.
Vaan eipä tarvinnut. Jumala otti käyttöönsä sen.
Sain liittyä hengelliseen moottori- pyöräkerhoon.
Meitä on yli 1 000 kaveria ja me julistamme evankeliumia -
moottoripyörän selästä. Ajatelkaa, ei mun tarvinnut siitäkään luopua.
Mun rikkinäinen elämäni, -
Jumala näki minun kipuni ja minun asiani.
Olin 16 vuotta Norjassa töissä ja rukoilin rukouksen.
Sanoin Herralle: "Onko tämä, Herra, suunnitelmasi loppuelämäkseni?"
Sanoin Herralle: "Herra, maksoi mitä maksoi, -
lähden seuraamaan sitä tietä, mitä Sinä viet."
Voitteko te kuvitella, -
se Norjan reissuhomma ei ollut kovin mielekästä.
Sanoin Herralle, että näytä merkki, minkä minäkin ymmärrän.
Koko firma meni nurin.
Olen nyt ollut sen jälkeen täällä Suomessa -
ja rukoilin: "Herra, jos minä kelpaan Sinulle, -
niin anna minulle hengellistä palvelutehtävää, -
jopa leipä hengellisestä työstä."
Jumala otti mun rikkinäisen elämäni käyttöön.
Ne vankilareissut, joita olen hävennyt koko ikäni, -
olen laittanut historiaan. Jumala otti nekin voitoksi elämässäni.
Hän laittoi minut julistamaan vankiloihin evankeliumia.
Tänä päivänä olen vankilalähetti.
Olen toiminut myös alue- koordinaattorina -
koordinoiden useamman vankilan asioita ja ollut siinä mukana.
Voin sanoa, ystävät, että kun Jumalan voima toimii vankilassa, -
niin se on sitten jotakin aivan käsittämätöntä.
On kavereita, jotka eivät ikäpäivänä -
haluaisi näyttää heikkouttaan. Kun Jumalan voima koskettaa, -
niin tuleekin itku silmään.
On jotakin, mikä on paljon suurempaa.
Tämä Jeesus tahtoo kohdata sinua tänään.
Hän kysyy, tahdotko sinä tarttua siihen käteen?
Tahdotko lähteä seuraamaan Häntä?
Voin vakuuttaa, ystävät, että se kannattaa.
On valtavaa olla tiellä Hänen kanssaan, -
jolle on annettu kaikki valta maan päällä ja taivaassa.
Hän on se tie, totuus ja elämä. Hän vie sinut kerran perille asti.
Voit, ystävä, olla aivan varma siitä. Hän vie perille asti.
Haluankin rohkaista jokaista tänään.
Jos Jumala minut pelasti, -
niin Hän on Jeesuksessa Kristuksessa voimallinen -
nostamaan sinutkin, olit sinä missä hyvänsä.
Jumalalle ei ole toivottomia tapauksia.
Ja Hän vie perille asti. Hän rakastaa sinut ehjäksi.
Rauni hämmästyi, kun kristillisessä kokouksessa sanottiin, -
että joku, jolla on ihan samat oireet kuin hänellä, tulee terveeksi.
Hyvää iltaa ja Jumalan rauhaa teille kaikille!
Kerron teille nyt, miten Herra on minua koskettanut -
ja suorastaan yllättänyt Pirkon palvelustyön kautta.
Siitä on nyt jo kohta 3 vuotta, kun olin työmatkalla Savossa.
Menin siellä entiseen kotiseurakuntaan Siilinjärvelle -
Pyhän Hengen iltaan. Siellä oli julistamassa Pirkko tiimeineen.
Kun ilta oli siinä vaiheessa, että Pirkko aloitteli puhettansa, -
niin hän yhtäkkiä sanoi kesken kaiken: -
"Täällä on joku, jolla on semmoinen lantiokipu, -
mutta Herra parantaa sen nyt."
Se tuli minulle niin täytenä yllätyksenä, -
etten oikein osannut, miten tässä olla, -
mutta tiesin ihan varmasti, että se Sana oli minulle.
Mulla oli nimittäin jo yli kaksi kuukautta ollut -
semmoinen epämääräinen kiputila lantion sisällä.
En oikein osannut sitä paikallistaa, mutta se jatkui.
Ei se niin kova ollut mutta ihan jokapäiväinen jäynä.
Olin jo ajatellut, että sitä pitää ruveta selvittelemään.
Olin tilannut erikoislääkärin vastaanoton, -
mutta en ollut sinne vielä päässyt.
Sitten illan päätteeksi alkoi rukouspalvelu.
Minäkin sinne menin. Oli paljon ihmisiä esillä, -
mutta lopulta Pirkon luo pääsin. Ei siinä hyvin paljon keskusteltu -
väkimäärän takia. Siinä kerroin, että minulla se lantiokipu on.
Sitten Pirkko voiteli minut öljyllä ja rukoili lyhyesti.
Siinä rukouksessa hän sanoi, -
että kipu tuntuu niin ja niin -
ja jalkakin on niin raskas välillä.
Justiin semmoinen kipu mulla oli ollut.
Oikein hämmästyin niitä tarkkoja tiedon sanoja, -
mitä Jumala Pirkolle antoi siitä minun vaivastani.
En siinä mitään erityistä tuntenut. Läksin sieltä kotiin.
Se Pyhän Hengen ilta oli tiistai-ilta.
Saman viikon loppupuolella kipu oli kokonaan hävinnyt.
Tähän päivään asti olen saanut olla vapaa siitä vaivasta -
ja olen siitä Jumalalle tosi kiitollinen.
Päiville Jumala sanoi, -
että hänen yhteisöllään on edessään koetuksen aikoja.
Päivi ei tiennyt, että tämä koetus koski myös hänen omaa elämäänsä.
Tervehdys! Minä olen Päivi Ryhänen.
Tuossa oli ajatus, että jotakin todistusta kertoisin.
Mulle yks kaks tuli mieleen tämä.
Pirkko oli täällä Jämsässä seura- kuntakeskuksella vuosia sitten.
Olisikohan siitä 7-8 vuotta aikaa. Hän piti siellä kokouksia -
ja olin siellä niitä kokouksia vetämässä.
Pirkko kokouksen jälkeen tuli sanomaan mulle näin, -
että hän näki sellaisen näyn, että se paikka on ihan täynnä, -
mutta yhtäkkiä se tyhjenee. Hän sanoi näin, -
että herätys ei silti lopu siihen, vaan se on koetuksen aikaa.
No, siinä kävi niin sitten niin, että joku aika sen jälkeen -
me jouduimme lähtemään sieltä salista pois.
Siellä ei enää ollut tilaisuuksia. Se oli ollut täynnä, mutta tyhjeni.
Näin kävi. Kun muistelin tätä viime viikolla, -
niin aloin ajatella, että Jumala lähetti meidät tänne.
Olemme täällä kokeneet Jumalan läsnäoloa.
Täällä meillä on ollut niitä koetuksia. On ollut kaikenlaista, -
missä Jumala on meitä täällä koetellut.
Sitten ymmärsin yks kaks, että hyvänen aika!
Se profetia oli myöskin mun elämääni!
Sehän tulikin mulle! Paitsi, että se oli yhteinen profetia, -
niin se oli mulle itselle profetia. Mulla oli silloin sitä aikaa, -
että minäkin olin ihan täynnä. Koin olevani täynnä voimaa -
ja viisautta ja uskoa. Tuntui, että vuoret siirtyivät, kun rukoiltiin.
Jumala oli mukana, ja se oli ihanaa aikaa.
Sen jälkeen tapahtui sitten siellä salissa, -
kuten mun elämässäni, että Jumala tyhjensi.
Jumala ottikin kaikki sitten pois.
Kohta sen jälkeen mä koin, että Jumala tyhjensi minut -
siitä kaikesta viisaudesta ja voimasta, -
ymmärryksestä ja uskonnollisuudesta ja uskostakin.
Sellaista tosi monenlaista kriisiä elämässä.
Tuntui, että kaikki meni. Ystävät ja läheiset.
Jollakin tavalla koin, että kaikki tuki otettiin pois.
Kaikki vaan riisuttiin pois. Tuntui, että oli vain aikoja, -
jolloin lattialla maaten huusi Jeesusta avuksi.
Sanat ja rukouskin otettiin pois. Ei ollut enää sitäkään.
Sellaisia raskaita ja pimeitä polkuja sai mennä monta vuotta -
ja Jumalan koulussa.
Sitten eräs julistaja sanoi kerran, että koin myös, -
miten rajut elämänkokemukset paljastavat kätketyt, kielletyt -
ja tukahdetut tunteet Se on niin totta.
Koin, mitä oli sanottu, että usko on sitä, -
kun viimeinenkin jälki rakastavasta Jumalasta on poissa -
ja jäljellä on vain ajatus: Jumala on hylännyt.
Ja silti huulilta nousevat sanat: Jeesus, auta! Jeesus, auta!
Nyt Jumala on päästänyt sieltä tunnelista pois, -
jonkun verran ainakin.
Olen saanut kokea sitä valoa ja sitä, mitä Jumala on antanut.
Jotenkin se ajatus ja rukous, -
että niin omassa elämässä kuin meidän ryhmän yhteiselämässä -
ja tämän kaupungin elämässä, kaikkien elämässä, voisi tulla -
se herätys, mikä Pirkon profetian Sanassa oli: -
herätys ei lopu, vaan jatkuu ja alkaa yhä voimakkaampana.
Voisi omassa ja jokaisen elämässä täällä alkaa se herätys -
entistä voimakkaampana ja vahvempana.
Sitä me saadaan rukoilla.
Kiitos, Päivi!
Kuten huomasit, todistuksissa on merkillinen voima.
Ne osoittavat, millainen Jumala meillä on.
Lähde tukemaan tätä ohjelmaa. Ruudussa on tarvittavat tiedot.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare