Ihmiset kysyvät jatkuvasti, -
mitä jos Jumala ei parannakaan, kun he rukoilevat jonkun puolesta.
Kerroin tänä iltana todistukseni.
Kun näin jonkun paranevan, päätin rukoilla kaikkien puolesta.
Rukoilin keskimäärin kymmenen ihmisen puolesta joka päivä.
3,5 kuukauteen kukaan ei parantunut. Joskus ajattelemme, -
että jos rukoilemme ja ihminen ei parane, näytämme hölmöiltä.
Se on iso ongelma, koska arvokkuus ei ole yksi hengen hedelmistä.
Jeesus sanoi, että täytyy olla valmis näyttämään hölmöltä, -
sillä Jumala saattaa viisaat häpeään.
Hän valitsi sen, mikä on hulluutta maailmalle.
Jotkut ajattelevat, että ellei joku parane, hän esittää Jumalan väärin.
Rukoiltava ei näe Jumalaa hyvässä valossa.
Totuus on, että kun menee rukoilemaan jonkun puolesta, -
tämä ei joka tapauksessa odota mitään. Rukoilu on epänormaalia, -
ainakin vielä. Se alkaa muuttua.
Usein rukoiltava kysyy: "Miksi?" - "Koska Jeesus parantaa." - "Okei."
"Voinko rukoilla?" - "Kaipa."
Jos hän ei parane, kysyn: "Huomaatko mitään muutosta?"
Ellei hän huomaa, rukoilen heti uudelleen.
"Isä, kiitän Sinua Jeesuksen nimessä." Rukoilen uudelleen.
Usein ihmiset sanovat sitten: "Tunnen lämpöä."
Rukoilen uudelleen. Se etenee omalla painollaan.
Kun rukoilee jonkun parantumisen puolesta -
ja ajattelee, mitä jos tämä ei paranekaan, -
kysymykseni kuuluu: "Mitä jos hän paraneekin?"
Mitä tekisit, jos rukoilisit jonkun puolesta ja tämä paranisi?
Mitä ajattelisit? Olisitko innoissasi? Luultavasti sekoaisit.
Olen nähnyt, että monet ihmiset ovat kauhistuneet.
"En enää ikinä rukoile." He tärisevät ja vapisevat kauhuissaan.
"Tämä on tosi outoa."
Mukanani on ollut palvelutyössä olevia ja vanhimmiston jäseniä.
"Tämä on todella erikoista."
Miten he voisivat pitää sitä normaalina, elleivät he näe sitä?
Se on kysymykseni.
En työnnä heitä bussin alle. "Rukoilkaa te!"
En usko sellaiseen.
Uskon esimerkin voimaan. Sitten ihmiset, -
jotka eivät tiedä, että se on todellista, näkevät sen omin silmin.
Joskus kun olemme lähteneet ravintolasta, -
ihmiset ovat alkaneet itkeä autossa, koska he eivät usko, mitä tapahtui.
He ovat saattaneet taistella parantumista vastaan pitkään.
Menimme kerran erääseen buffet-ravintolaan -
seurakuntajohtajien ryhmän kanssa.
He kaikki osallistuivat konferenssiini, -
mutta he olivat tosi epäileväisiä.
Tarjoilija tuli pöytäämme. Sanoin: "Jeesus rakastaa sinua."
Hän paiskasi astiat pöytään ja marssi pois vihaisena. Se ei alkanut hyvin.
Muut kysyivät: "Mitä nyt teet?" - "Haen ruokaa."
Hain ruokaa salaattibaarista. Nautimme yhteydestä ja juttelimme.
Kysyin tytöltä, missä vuoropäällikkö on. - "Miksi?" - "Haluan jutella."
Tyttö viittasi toimistohuoneeseen.
Päällikkö tuli huoneesta. - "Minulla on kysymys", sanoin.
Olin saanut tiedon sanat hänen selästään ja polvestaan.
Kysyin, oliko hänellä niissä vaivaa. - "On. Mitä on meneillään?"
Vanhimmat ihmettelivät.
Sanoin: "Voinko rukoilla puolestasi?" - "Voit. Toimistohuoneessa."
Rukoilin hänen puolestaan. Hän itki.
Hän pyysi rukousta tyttärensä puolesta.
Olin huoneessa vartin. Vanhimmat ihmettelivät, mitä on meneillään.
Palasin pöytään. Päällikkö itki. Hän kertoi vanhimmille, -
mitä Jumala oli tehnyt hänelle.
He olivat vaivaantuneita. He eivät ikinä olleet nähneet sellaista.
"Tämä on tosi erilaista."
Yhdessä pöydässä oli tyttö äitinsä kanssa.
Menin heidän luokseen yhden vanhimman kanssa.
Näin tytön mielessäni pelaamassa koripalloa.
"Olet tosi hyvä. Haluat mennä collegeen pelaamaan."
Äiti järkyttyi. "Hän on vasta yhdeksännellä. Valmentaja sanoo, -
että hän pääsee koulun edustusjoukkueeseen ensi vuonna."
Tyttö halusi mennä opiskelemaan Georgetowniin.
Muistaakseni se oli Georgetown.
Pyrin aina kertomaan todistukset totuudenmukaisesti.
Palasin pöytään. Tarjoilija tuli.
Tarjoilijat toivat vain juomia.
Sanoin seurueellemme: "Tiedättekö, mitä meidän pitää tehdä?
Tarjoilija on aika ilkeä."
Minulla oli 20 dollarin seteli.
"Osallistukaa tekin. Siunataan häntä."
Annoimme 160 dollarin tipin.
"Haluamme siunata sinua."
Hän sanoi: "Mitä? Miksi? Ihan sama." Hän otti rahat ja lähti.
Kaikki sanoivat: "Ei toiminut."
Sanoin: "Se on siemen. Jumala hoitaa asian."
Menin juttelemaan hänelle. Hän oli kokenut juuri jotakin traumaattista.
Hän syytti siitä Jumalaa.
Pystyin tuomaan totuutta sinne, missä oli valheita.
Hän kiitti ja halasi minua.
Rukoilin vielä yhden ihmisen puolesta matkalla ulos.
Autossa nainen, joka taisi olla johtaja, alkoi vapista.
Kysyin: "Oletko kunnossa?" - "En ole!
Olen taistellut tätä vastaan koko ikäni. Miten tämä voi olla todellista?"
Hän murtui täysin. Hänen koko elämänsä muuttui, -
kun hän näki, miten joku, joka oli raivannut tiensä näihin asioihin, toimi.
Joku, joka ei välittänyt, miten muut uskoivat: hän uskoisi.
Mitä jos rukoilet ja ihminen paranee?
Rukoilin tuhannen ihmisen puolesta ennen kuin näin läpimurron.
On kolme asiaa, joita Jeesus ei ikinä sanonut: -
"Aikasi ei ole nyt." "Tarvitset lisää uskoa."
Hän ei ikinä sanonut: "Ei ole Jumalan ajoitus."
"Tarvitset lisää uskoa. Tule takaisin, kun sinulla on sitä."
Hän ei ikinä kyseenalaistanut ihmisten uskoa. Puhutaan ajoituksesta.
Jesaja sanoo: "Hänen haavojensa kautta te parannutte" (engl.)
1. Piet. 2:24: "Hänen haavojensa kautta olette parantuneet" (engl.)
Jotakin muuttui näiden kahden jakeen välissä.
Jesaja eli satoja vuosia ennen Kristusta.
Pietarin kirje kirjoitettiin vuosia Kristuksen jälkeen.
Niiden välissä tulee parantuminen. Jeesus maksoi hinnan.
"Että eläisimme vanhurskaudelle." "Haavainsa kautta olemme paratut."
Parantuminen on osa uskonvanhurskauden liittoa.
Joskus ihmiset sanovat: "En tiedä, uskonko parantumiseen."
Mark. 2:ssa miehet tekivät kattoon aukon -
ja laskivat halvaantuneen aukosta Jeesuksen eteen.
He toivat hänet parannettavaksi.
Jeesus sanoi hänelle: "Syntisi ovat anteeksiannetut."
He eivät tuoneet häntä saamaan anteeksi vaan parantumaan, -
koska ihmeitä tapahtui ja kaikki halusivat niitä.
Jeesus puhui elämää. Fariseukset järkeilivät mielessään.
"Kuka hän kuvittelee olevansa? Vain Jumala voi antaa anteeksi syntejä."
Jeesus tiesi, mitä he ajattelivat, joten myös minä kristittynä voin tietää sen.
Ihmiset ajattelevat omituisia asioita, joten pidä varasi.
Jeesus sanoi: "Syntisi ovat anteeksiannetut."
Hän kysyi fariseuksilta: "Kumpi on tärkeämpää?
Sanoa: 'Nouse ja kävele' vai 'Syntisi ovat anteeksiannetut'?
Jotta tietäisitte, että Ihmisen Pojalla on valta antaa syntejä anteeksi, -
ota vuoteesi ja kävele!" Hän yhdisti ne. Jaak. 5:14:ssa sanotaan, -
että jos joku sairastaa, kutsukoon toiset rukoilemaan, -
ja uskon rukous pelastaa sairaat. "Pelastaa" kreikaksi on "sozo".
Se tarkoittaa pelastumista, parantumista, suojelemista -
ja hyvinvointia.
Tässä kohdassa se tarkoittaa "pelastaa".
Uskon rukous pelastaa sairaan.
Jae jatkuu: "jos hän on syntejä tehnyt, niin ne annetaan hänelle anteeksi."
Parantuminen ja anteeksianto ovat läsnä.
Juomme ehtoollisviiniä, joka edustaa Jeesuksen verta.
Syömme leipää.
Jos kyse olisi vain anteeksiannosta, joisimme vain viinin.
Emme tarvitsisi leipää, ruumista. Mutta ruumiille tapahtui jotakin.
Jeesus sanoi: "Tämä on ruumiini, joka murrettiin edestänne."
Jeesuksen luita ei rikottu. Hänen haavojensa kautta parannuimme.
Ehtoollinen on parantumisliitto.
Anteeksianto ja parantuminen käyvät käsi kädessä.
Niitä ei olisi saanut ikinä erottaa. Niiden pitää pysyä yhdessä.
Täytyy nähdä se todellisuus, että Jeesus ristiinnaulittiin syntieni tähden
Monet kristityt eivät katso The Passion -elokuvaa. "Liian kammottava."
Sinun täytyy katsoa se tarkkaan.
Raamatun mukaan se oli vielä pahempaa todellisuudessa.
Sanotaan, ettei Häntä enää tunnistanut ihmiseksi.
Ellemme näe, mitä Jeesus teki, emme vaella liitossa, josta Hän maksoi.
Laulussa sanotaan: "En ikinä tule tietämään, -
miten paljon maksoi viedä syntini ristille."
Itse laulan: "Minun täytyy tietää, miten paljon se maksoi."
Hinta, jonka Hän maksoi, määrittää arvoni.
Jos näen sen, tajuan, että olen Isälle arvokas.
Hän maksoi hinnan, jotta voin vaeltaa parantumisessa.
Mutta mitä jos Hän ei paranna? Jeesus on Jumalan tahto.
Kaikki Jeesuksen elämässä on sitä, mitä Jumala tekisi ja sanoisi.
Jeesus ei tehnyt eikä sanonut mitään, ellei Isä näyttänyt sitä ensin Hänelle.
Kun Jeesus lähestyi väkijoukkoja, -
Hän aina saarnasi, opetti ja paransi, -
saarnasi, opetti ja paransi.
Hän ei ikinä lähtenyt paikasta tuomatta sitä todellisuutta.
Jeesuksen luo tuotiin väkijoukkoja. Kaikki parantuivat.
Toisinaan kaikki parantuivat. Kukaan ei lähtenyt sairaana.
Se on naurettavaa! Sama opetuslasten kanssa.
Kaikki parantuivat. Monet uskoivat Häneen.
Se on evankeliumi. Ihmeellistä.
Seurakunnasta valtaosa uskoo tänään, -
että Jeesus ristiinnaulittiin, -
jotta he saisivat syntinsä anteeksi.
Jos kysyisin, meneekö ihminen taivaaseen, jos hän uskoo sen, -
valtaosa vastaisi myöntävästi.
Jos sanoisin, että Jeesuksen haavojen kautta paranee, -
kristityistä valtaosa suhtautuisi epäillen, koska olemme rakentaneet -
uskoa anteeksiannon ja taivaaseen pääsemisen alueelle.
Olemme laiminlyöneet Valtakunnan evankeliumin, -
jossa taivas tulee meihin, jotta voimme virrata kolmiyhteisyydessä.
Jeesus oli täällä Poika-Jumalana.
Jumala oli taivaassa Isä-Jumalana. Pyhä Henki oli Jumalan voima -
Jeesuksen elämän yllä. Kun Hän oli 30 ja Pyhä Henki tuli Hänen ylleen, -
Hän meni erämaahan 40 päiväksi ja teki sitten väkeviä tekoja.
Hän paransi kaikki paholaisen vaivaamat.
Se on seurakunnan tehtävänmääritys.
Se on jokaista uskovaa varten. Olemme uskovien papisto, pyhä suku.
Kuninkaallinen suku, pyhä kansa, erotettu, valittu kansa.
Suomennos: Marianne Tenetz